46 Lindberg — Poppins. 2. XI. 1907. 



skulle åter enligt S. Almquist i Neu ma n s flora vara det- 

 samma som C. Angermannica Lsest. och C. Hneheneriana Whe. 



Vidare förevisade amanuens Harald Lindberg en 

 täckvinge af 



Pterostichus vermiculosus Mén. från Dryas- 

 aflagring- på Karelska näset. 



Under sistlidne sommar besökte jag den tidigare af mig 

 påträffade fyndorten för glaciala växtrester nedanför Linnan- 

 mäki prostgård i Kivinebb socken på Karelska näset för att 

 erhålla en fullständig profserie i och för botanisk undersökning. 

 För resultaten af denna undersökning skall framdeles redogö- 

 ras, nu må endast omnämnas fyndet af en intressant skal- 

 baggsrest. Vid proftagningen fann jag nämligen vid sönder- 

 brytandet af den på växtrester synnerligen rika sandaflagrin- 

 gen en täckvinge af ett egendomligt och särdeles karaktäristiskt 

 utseende, li varför jag medtog densamma i och för bestämning. 

 Jag lämnade sedermera den funna vingen till amanuens B. P op- 

 pi us, som genast igenkände densamma såsom tillhörande 

 Pterostichus vermiculosus Mén., en utpräglad tundraform, västli- 

 gast känd från Petschoraområdet. Vid det tidigare tillfälle, då 

 jag redogjorde för i)>7ya5-aflagringen ifråga, fäste jagsärskildt 

 uppmärksamheten vid att resterna af alla funna växter voro 

 synnerligen små, något som uppenbarligen tydde på särdeles 

 ogynnsamma förhållanden, då aflagringen bildades (Medd. Soc. 

 pro F. et Fl. Fenn. 24, sid. 99). Fyndet af nämnda högarktiska 

 skalbagge lämnar ytterligare bevis för antagandets riktighet. 



I anslutning härtill framhöll amanuens B. P o p p i u s det 

 ovanligt stora intresse fyndet af Pterostichus vermiculosus Mén. 

 ägde äfven i djurgeografiskt afseende. Talaren hade tidigare 

 på grund af sina forskningar rörande coleopterernas utbred- 

 ning dragit den slutsatsen, att vissa uti den nordligaste delen 

 af vårt taunaområde förekommande högnordiska coleopterer 

 borde uppfattas såsom relikter från en tid, då ett arktiskt kli- 

 mat var rådande uti en stor del af landet och en arktisk fauna 



