30 Lindberg, Nytt bidrag till kännedomen af Taraxacum-forraerna. 3. X. 1908. 



förekomsten af hassel och ek invid Humaljärvi talar för att 

 området i tiden legat vid hafvet. 



De af mig vid Humaljärvi insamlade exemplaren af T. 

 Utorale variera till Madformen högst betydligt. Sålunda fin- 

 nas exemplar med hela blad och sådana med flikade blad, ofta 

 bägge slagen på samma individ. Vissa exemplar med flikade 

 blad hafva kort och bred ändflik, hos andra åter är densamma 

 lång och smal. Alldeles på samma sätt varierar T. Utorale på 

 Åland. Bland det rikliga material mag. A. Palmgren se- 

 naste sommar hemförde från Åland kan man påträffa exemplar, 

 hvilka uppvisa alldeles samma bladformer som de från Hu- 

 maljärvi. Docent C. Raunkiöer, till hvilken jag sändt en sam- 

 ling finska Taraxaca, meddelade mig nyligen, att de af mig 

 insamlade exemplaren öfverensstämma med den danska formen. 

 Icke heller jag har kunnat finna den ringaste skillnad mellan 

 mina exemplar och de åländska och danska jag sett. Humal- 

 järvi ligger nu, såsom tidigare nämndes, ca 19 m öfver hafvet. 

 Det har sålunda förflutit en mycket lång tid sedan denna sjö 

 stod i direkt samband med hafvet. Egendomligt är att tänka 

 sig, att arten i fråga under denna långa tidrymd ej undergått 

 den allra ringaste förändring, utan är i minsta detaljer lik for- 

 mer, tagna vid de nuvarande kusterna. Häraf synes framgå, 

 att Taraxacum-formerna. äro väl differentierade, konstanta ar- 

 ter, hvilka i framtiden, när man känner deras utbredning, skola 

 lämna ytterst viktiga bidrag till kunskapen om vegetationens 

 utveckling i vårt land. 



I föregående tabell har jag för större öfverskådlighets skull 

 sammanställt alla de provinser, från hvilka de särskilda ar- 

 terna äro mig bekanta. En flyktig blick på densamma visar 

 till fullo, huru ofullständigt känd våra formers utbredning tills 

 vidare är. Det fordras mångas medverkan, innan man kan 

 anse, att deras utbredning helst till sina hufvuddrag är bekant. 

 Och det vore af synnerhg vikt att få en fullt säker kännedom 

 om våra Taraxacum-arters utbredning, då de uppenbarligen 

 komma att lämna särdeles viktiga bidrag till kunskapen om 

 vår växtvärlds historia. Jag begagnar därför tillfället att en- 



