5. XII. 1908. Brenner. H. Lindbergs „Taraxaeum-former". 123 



albis nigripedibus glandulisque miiiutis parce vestita leviterque 

 vei basin versus deusius stellulata, squamae sat latae, lan- 

 ceolatae — lanceolato-subulatae, obtusae, intimae laetiores; styli 

 sicci lutei vei fuscescentes. 



Par. Kuusamo ad pag. AVihtawara in devexo salebroso 

 olim usto inter habitationes et lacum Pikku- AV^ihtajärwi una- 

 cum Epilohio angusiifolio et Hieracio coniopide frequens. 



Tili habitus, korgsamling, holkarnas form och beklädnad 

 ötverensstämmande med H. tornense Brenn., men skild genom 

 kortare och fastare, småtandade blad, föga hårig stam, bredare, 

 endast i spetsen lancettlikt afsmalnande holkfjäll och ljusare stift. 



Vidare inlämnade rektor M. Brenner till publikation: 



Någ-pa ord med anledning af H. Lindbergs „Taraxacum-for- 

 mer" i Acta Soc. pro Fauna et Flora Fennica, 29, Helsing- 

 fors 1907, Kuopio 1908. 



Uti ofvannämnda, mig för några dagar sedan tillställda 

 uppsats, behandlande de af honom kända Taraa:;acw«i-formerna 

 från södra och mellersta Finland, har amanuensen H. Li n d b e rg 

 uti en not på första sidan omnämnt mina „undersökningar af 

 finska Taraxaca^'' på ett sätt, som nödgar mig att till själiför- 

 svar yttra några ord. 



Han säger sig „lämna å sido" de af mig för Taraxacum- 

 former publicerade namnen af orsak att „åtminstone stora fler- 

 talet af de af mig namngifna formerna enligt hans uppfattning 

 omfattar flere väl skilda arter, medan å andra sidan olika 

 exemplar af samma art belagts med flere skilda namn", hvarför 

 „det ej varit honom möjligt att kunna tillfj'lles klargöra, hvad 

 som med de särskilda namnen afsetts". Därjämte utlofvar 

 han „vid annat lämpligare tillfälle en närmare granskning af 

 de af mig uppställda formerna". 



Då han som stöd för sitt påstående ej anfört något enda 

 exempel, är det mig naturligtvis omöjligt att kontrollera huru- 

 vida det kan hafva någon grund, och synes det som om det 

 hade varit lämpligare att uppskjuta hela påståendet tills han 

 kunnat gifva något positivt stöd därför. 



