5. XII. 1908. Livdherg. Taraxacum crocodes Dahlst. funnen i Finland. 129 



är äfven kändt för sina kustrelikter. Dylika kunna vidare på- 

 visas i östra Kuolajärvi samt på särskilda ställen på Kola- 

 halfön. Det är alldeles uppenbart, att en mycket mäktig växt- 

 vandring försiggått längs de kuster, som i tiden sammanbundit 

 nämnda områden med det baltiska hafvet och Ishafvet. Så- 

 lunda ha alla våra s. k. sydliga former vandrat längs dessa 

 nu antydda kuster af det forna baltiska hafvet. De sydtavast- 

 läudska vattnen ha uppenbarligen öfver Kumo älfdal samman- 

 hängt med hafvet. Alldeles omöjligt är det ej, att ett sam- 

 band äfven gått från Tavastehustrakten öfver Vichtis och Lojo 

 ned till Pojo viken. 



Ett särdeles upplysande fynd, som jag en gång gjort, är 

 fyndet af fossil Zannichellia polycarpa tillsammans med bl. a. 

 Carex ])seudociiperus och Ceratophyllum demersum i gyttjan 

 under en mosse invid Ontojärvi sjö öster om Uleåträsk i Kuhmo- 

 niemi socken. Fyndplatsen ligger c. 160 m öfver hafvet. Till- 

 sammans med Zannichellia-Sirten förekom bl. a. diatomaceer, 

 äfven Campylodisciis bicostatus, hvilken betraktas som en brack- 

 vattensform. Af detta fyud framgår, att en vik af hafvet under 

 den tid en sydlig flora var rådande sträckt sig ända bort till 

 Kuhmoniemi öfver Uleåträsk. Att Uleåträsk varit en vik af ett 

 betydligt saltare haf än den nutida Bottniska viken framgår 

 däraf, att rent marina diatomaceer funnits i leror, som under- 

 sökts från trakten af Uleåträsk. Kiantajärvi, på stranden af 

 hvilken sjö T. crocodes blifvit funnen, ligger visserligen c. 35 m 

 öfver fyndplatsen för den fossila Zannichellia i Kuhmoniemi. 

 Det är dock ej omöjligt, att hafvet någon gång i tiden sträckt 

 sig ända hit upp, och att T. crocodes under denna tid invandrat. 

 I Suomussalmi ha bland andra sydliga former af pastor Kyy h- 

 kynen äfven påträffats klibbal, Aspidium thelypteris, Lyco- 

 podimn inundatiim och Potamogeton lucens, hvilka alla här nå 

 sin nordgräns och tydligen äro att betrakta som relikter från en 

 tid, då hafvet sträckt sig längre in i landet. I samma socken, 

 där jag faun fossil Zannichellia, påträffade jag äfven Rhyn- 

 chospora fusca^ hvilken i likhet med den öfver en stor del af 

 Kaj ana-området utbredda Sphagnum pulchrum är att be- 

 trakta som en rent atlantisk form. Rhynchospora fusca saknas 

 i likhet med Sjjhagnum pidchrum i hela norra ßyssland samt i 



9 



