182 Brenner, Amanuensen H. Lindbergs Taraxacum-förklaringar. 6. III. 1909, 



fråa dem särskiljas. Då vidare, om man undantager de nyss 

 citerade orden, — de passa dock nog också på många af de 

 som T. Dahlstedtii betecknade exemplaren, ehuru de ej ingå i be- 

 skrifningen därpå — beskrifningarnaihufvudsak öfverensstämma 

 med hvarandra, och det stora flertalet exemplar äfven af mina 

 granskare hänförts till T. Dahlstedtii, kan jag ej annat än vid- 

 blifva min tidigare åsikt att dessa namn, af hvilka gihhiferum 

 är det äldre, äro synonyma. Möjligen kan f. reflexilohum som 

 en underordnad form särskiljas, men detta inverkar ej på sa- 

 ken. Af misstag synes ett utblommadt exemplar af T. apica- 

 tum Brenn., af aman. Dahlstedt pätecknadt „T. miic7-07iatum 

 Lindb. f.?" hafva inblandats. Dessutom ingår här ett höst- 

 exemplar, af aman. Lindberg påtecknadt T. semiglohosum m., 

 ehuru afvikande genom tätt nedtryckta ytterholkfjäll och knöl- 

 bärande inre fjäll, samt två höstexemplar, af aman. Dahlstedt 

 påtecknade T. ccmalicidatmn Lindb. f., af aman. Lindberg 

 åter, „monströs T. jJulcherrimum m.", hvilka dock ej äro annat 

 än en af mycket fet jord framkallad, med små örtblad på korg- 

 skaftet och vid holkbasen utrustad T. gihhiferum. 



Under namn af var. divaricatum publicerades år 1906 af 

 mig en T. o/ficincde-form med ytterholkfjäll af medians-tjpen, 

 d. v. s. långa, smala och spetsiga, s-formiga och utstående, men 

 utan pollen och hvad bladen beträffar varierande emellan nästan 

 hela, omvändt äggrunda, och i smala, från hvarandra aflägsnade 

 flikar djupt delade, h varjämte ytterholk fjällen angifvas såsom 

 stundom påminnande om T. Ostenfeldii. Sedan uppmärksam- 

 heten blifvit fäst vid bladformen såsom form- eller t. o. m. 

 artkännetecken, måste det redan af den då gifna diagnosen 

 framgå, att denna form möjligen vore kollektiv. Det var där- 

 för med stort intresse jag motsåg den dag, då jag skulle få 

 återse mina originalexemplar. Innan detta kunde ske, har 

 jag dock blifvit förekommen af andra. Jag måste därför följa 

 dem i spåren. Det öfvervägande flertalet, eller 11 etiketter, 

 har korrigerats till T. fidvum Raunk., 2 till T. mticronatum 

 Lindb. f., 2 till T. duplidens Lindb. f., samt 1 till hvardera af 

 T. Dahlstedtii Lindb. f., T. haematopus Lindb. f., T. pidcherri- 

 viuni Lindb. f. och T. proximum Dahlst?. Af dessa sistnämnda 

 kunna de två första genast såsom namn på poUenföraude for- 



