238 Ordförandens årsberättelse. 13. V. 1909. 



Den äldsta bland landsmännen var guldsmedsmästaren 

 Johan Edvard Fagerroos, b vilken, ehuru gammal Helsing- 

 fors-bo, dock ej deltog i våra möten. Hans plats var jakt- 

 markens, och hans bidrag ett och annat sällsyntare byte. Han 

 dog, 84-årig, den 18 maj 1908. — Vid 30 års ålder afsomnade 

 forstmästaren Emil Theodor Nyholm den 2 nov. förliden 

 höst. Tidigare intresserad af zoologiska samlingar, särskildt 

 en del vattendjur, vände han sig dock senare åt forstväsendet 

 äfvensom åt geologin, hvarvid de naturalhistoriska studierna 

 inställdes. 



Rörande tvenne botaniska medarbetare, som Sällskapet 

 förlorat, har jag af prof. J, P. Norrlin emottagit följande 

 korta eftermälen: 



„Uti studeranden Alpo Aatto Sola, som föddes 1881 i 

 Helsingfors och afled härstädes den 2 nästvikne februari, har 

 Sällskapet förlorat en medlem, af hvilken ett betydande gagn 

 i den inhemska forskningens tjänst kunnat påräknas. Detta 

 gäller särskildt den botaniska terminologin på finska, åt hvil- 

 ken Sola speciellt ägnat sig och för hvilken han, efter in- 

 gående studier, jämväl ägde de nödiga förutsättningarna. För 

 öfrigt var han en dugande person med klar blick och mång- 

 sidiga kunskaper, närmast dock på botanikens område. Han 

 var bland annat en ifrig och kunnig esperautist, på hvilket 

 språk han gjort inlägg äfven af botanisk art. Ehuru nitisk i 

 våra inre politiska frågor, var han en godhjärtad, fördomsfri 

 och tolerant person, som tillvunnit sig talrika vänner." 



„Med prof. Fredrik "Wilhelm Christian Areschoug 

 i Lund, hvars frånfälle inträffade den 21 december 1908, har 

 bortgått en af Sveriges mångsidigaste och mest produktiva bota- 

 niska forskare och författare. Redan för mer än fyrtio år sedan 

 gjorde han sig bekant genom ett värdefullt bidrag till den 

 skandinaviska vegetationens historia (1866), hvari bl. a. beröres 

 invandringen af ostliga arter till södra Sverige. För äldre ge- 

 nerationer är hans lärobok i botanik och hans floristiska hand- 

 böcker nogsamt kända. Vidare har han bekantgjort omfattande 

 undersökningar öfver groddknopparnas morfologi och biologi 

 (1857), betydande växtanatomiska arbeten öfver bladet, ved- 

 växterna m. m. Ingående utredningar har han slutligen läm- 



