13. v. 1909. Ordförandens årsberättelse. 241 



resultat, och detta blir sedermera grunden för den nästfölj ande 

 studieverksamheten, som redan är något annorlunda beskaffad. 

 Förtrogenheten med materialet, hvilken utgjorde förstudiets 

 mål, blir alltså den därpå följande forskningens medel. Uti 

 båda utvecklingsstadierna äro också arbetsmetoderna olika 

 hvarandra, likaledes fordringarna på mognad. För nybegyn- 

 naren kännas de första greppen och iakttagelserna nog så svåra, 

 men en van finner dem alldagliga och lätta. I stället upp- 

 dyka för den sistnämnde nya, mycket större fordringar och 

 svårigheter, emedan hans undersökningsfrågor bli betydligt 

 mera invecklade. 



Det ligger sålunda i sakens egen natur, att begynnelse- 

 studierna äro tämligen oklara, ofta därhän, att den arbetande 

 ej själf vet hvad han vill, ja mången gång ej ens anar hvad 

 frågan egentligen gäller. I detta stadium gå hans sträfvanden 

 vanligen ut på att ifrigt och intresserad t samla material af 

 iakttagelser. I den mån han härunder blir förtrogen med de- 

 taljerna, hvilka mest fängsla honom, uppstår efter hand be- 

 hof att erfara hvad också andra i den vägen gjort, tänkt och 

 skrifvit. Redan nu kunna unga samlare röja mycket olika 

 gåfvor, och mången kan inlägga verklig förtjänst genom god 

 observationsförmåga, rika fynd och lifligt intresse. Allt detta 

 tyder på löftesrik framtid, ändock den unge nu genomlefver 

 kunskapssökandets första, så att säga rent vegetativa period. 



En sådan utvecklingsperiod måste hvarje enskild genom- 

 löpa, och detta icke allenast under sin ungdom, utan hvarje 

 gång han tager en ny fråga till studium. Ehuru det är öfver- 

 flödigt, må ännu tilläggas, att det sagda gäller hvilket kun- 

 skapsområde som helst, alltså studier om såväl faunan och flo- 

 ran som i anatomin och utvecklingshistorien eller andra natur- 

 vetenskapliga branscher. Ty uti hvarje slags studium äro vi 

 „alla barn i början". 



Den växande mängden af föremål eller iakttagelser upp- 

 fordrar emellertid till deras gruppering, ty redan minnet blir 

 öfverlastadt, huru godt det än må vara. De första försöken 

 äro ännu godtyckliga, men snart gör sig gällande någon be- 

 stämd grundsats. Grupperingen, som ursprungligen afsåg en 

 lättare öfversikt, går snart ut på ett sammanförande af sådana 



16 



