1.3 V. 1910. Sahlberg. — Lång. — Poppius. — Palmen. 167 



Professor J. Sahlberg omnämnde, att vildrenen eller 

 den s. k. skogsrenen ännu under hans resa i ryska Karelen 

 år 1869 var tämligen allmän i de vidsträckta skogarna vid 

 Sekchenjoki mellan Seesjärvi och Vig-sjön; den var här före- 

 mål för lönande jakt. Vidare var vildrenen stationär på 

 Valamo sommaren 1866, då föredragaren på den från klostret 

 mest aflägsna delen af ön påträffade färsk renspillning samt 

 fångade ett exemplar af den uteslutande på ren lefvande 

 parasitflugan Oestrus trompe. Renens förekomst på Valamo 

 omnämnes af W. Nylander i företalet till hans „Flora ca- 

 relica". 



Forstmästaren, magister G. Lång meddelade, att under 

 höstsommaren 1908 färska spår af vildren iakttagits i Pielis- 

 järvi af forstmästare Fabritius, och att vildrenen enligt 

 befolkningens utsago nämnda sommar därstädes varit sta- 

 tionär och icke endast stadd på vandring i trakten. 



Amanuens B. Poppius yttrade, att ingeniör V. Tanner 

 i augusti 1906 observerat vildren på Urtavaara nära Hal- 

 ditschocko. 



Slutligen erinrade professor J. A. Palmen därom, att 

 Kola-expeditionen medfört ett ex. af vildren från mellersta 

 Ponoj år 1887, hvilket exemplar bevaras i Zoologiska museum. 



Professor John Sahlberg inlämnade till publikation 

 följande uppsats 



Om Hydroporus semenovi Jakowl. och närastående arter. 



Uti smärre, med mossa och gräs bevuxna vattensam- 

 lingar i skogarna i våra Lappmarker och äfven h. o. d. i 

 mellersta och södra Finland hafva blifvit funna enstaka 

 exemplar af en med Hydroporus atriceps Crotch (= morio 

 Gemm.) närastående form, hvilken utmärker sig genom mat- 

 tare yta med finare punktur och vid basen och sidorna 

 gråbruna elytra; den ljusare färgen framträder tydligt emot 

 den helt och hållet svarta prothorax. Jag hade betraktat 

 denna form såsom en särskild art, benämnt den H. longi- 



