6 



а: с = с. 159° 



a:b = 100-*- — 102 е 



Ъ: g = с. 107° 



р :р = с. 145°. 

 Der findes en meget fremtrædende Gjennemgang efter 

 Orthopinakoidet. 



Jeg skal dernæst gaa over til at gjøre Rede for den ke- 

 miske Sammensætning. Mineralet sønderdeles let selv af for- 

 tyndede Syrer ved Opvarmning, af stærkere Syrer, f. Ex. stærk 

 Saltsyre endog i Kulden. I en foreløbig Analyse fraskiltes der- 

 for Kiselsyren paa sædvanlig Maade ved Sønderdeling med 

 Saltsyre, men denne Fremgangsmaade viste sig ufordelagtig, da 

 det saa tog meget lang Tid at filtrere og udvaske Kiselsyren, — 

 *ordi der var Titansyre tilstede. Jeg opgav derfor denne Methode 

 og har i de følgende Analyser dels smeltet med Soda (V), dels 

 sønderdelt med Flussyre og Svovlsyre (III og IV) eller endelig 

 med Svovlsyre alene (I og II). Det har sin Interesse, at man 

 i dette sidste Tilfælde ved rigtig Behandling kan faa Kiselsyren 

 næsten helt fri for Titansyre, noget, der som bekjendt ellers 

 frembyder stor Vanskelighed. De to Kiselsyrebestemmelser, som 

 jeg herved fik, ere ogsaa meddelte, men stillede i Parenthes, da 

 de ere for lave som Følge af, at der i disse Analyser ikke kunde 

 tages Hensyn til Fluor. 



Ogsaa Adskillelsen af Baserne er foretaget paa lidt forskjellig 

 Maade. Jeg behøver selvfølgelig kun at omtale den Opløsning, 

 hvori allerede Titansyre, Cerilterne o. s. v. ere skilte, ikke blot 

 fra Kiselsyren, men ogsaa fra Kalk og Natron. I III udfældtes 

 Titansyre først ved Kogning, og da der ved gjenlagen Kogning 

 efter Filtreringen ej udfældtes mere, bleve Cerilterne fældede med 

 oxalsur Ammoniak. I Filtratet herfra fremkom et Bundfald med 

 Ammoniak, der ved omhyggelig Undersøgelse viste sig hverken 

 at indeholde Lerjord eller Beryljord, men derimod at være iden- 

 tisk med det tidligere ved Kogning udfældede Bundfald. Kan 

 dette, at den hele Mænade af Titansyre ikke strax blev fældet, 



