en Parallelfoldning af Glimmerbladene og viser sig selv i meget 

 fine Blade; den minder fuldstændigt om Zinnwalditens Stribning, 

 om end deo er noget grovere. En anden Lighed med Zinnwal- 

 diten er, at man ved Opspaltning af Tavlerne gjerne faar kile- 

 formede Stykker. Paa et saadant opspaltet Stykke var Vinkelen 

 mellem Kilens to Sider c. 20°. De optiske Axers Plan ligger 

 lodret paa Stribningen for hvert af de 6 Partier, og Tavlerne 

 kunne derfor opfattes enten som Sexlinger eller Trillinger, idet 

 altsaa i sidste Tilfælde de 3 Individer maa tænkes at gjennem- 

 voxe hinanden. Slagfigurerne vise, at Axeplanet falder sammen 

 med Symmetriplanet, — endnu en Lighed med Zinnwaldit — , 

 som altsaa ogsaa staar lodret paa Stribningen. 



Som Følge af Stribningen er det meget vanskeligt at faa 

 gode Plader til Axemaaling og Bestemmelse af Bisektrix's Belig- 

 genhed. Heldigvis fortsættes Stribningen som oftest ikke helt 

 ud til de enkelte Individers Grændser, og man maa derfor til 

 disse Forsøg vælge Partier fra Grændsen, men alligevel lykkedes 

 det mig kun at finde en nogenlunde brugbar Flade, som dog 

 ikke var synderlig tyk, saa at de mørke Hyperbler bleve meget 

 brede og derfor vanskelige at maale. Dette vil ogsaa fremgaa 

 af de Værdier, som fandtes for Axevinkelen i Luft, og som, 

 uagtet hver af dem er Gjennemsnit af 10—12 Aflæsninger, dog 

 ikke kunne være rigtige, da Dispersionen fra Li til Na er saa 

 lille i Forhold til den fra Na til TI. 



Li. Na. TI. 



2E = 67° 13' 67° 19' 67° 51'. 



Ved Hjælp af den Grothske Spejlmethode fandtes Vinkelen 

 mellem Bisektrix og Vertikalen paa Pladen at være: 

 Li. Na. TI. 



18' 5—8' 13'. 



Dette Resultat er naturligvis heller ikke korrekt, men viser 

 dog, at Afvigelsen næppe kan være ret stor. Samme Vinkel 

 hos Zinnwalditen angives af Ts cher mak med noget større 

 Værdi for Exemplarer fra to forskjellige Findesteder: 



