52 



cone. Svovlsyre og lade Blandingen henstaa i nogle Timer. 

 Efter Henstand fortyndes forsigtig med 5 — 6 Gange saa meget 

 Vand og filtreres fra Kiselsyren , som i Reglen er graafarvet af 

 mikroskopiske Arfvedsonitnaale; i Opløsningen findes Zirkon som 

 Sulfat, og, hvis den første Udvaskning har været fuldstændig, 

 intet andet Stof. Af Sulfatet fældes Zirkonsyren med Ammoniak, 

 vaskes, tørres og glødes. Den første Opløsning {A) overmættes 

 med Ammoniak, hvorved fældes Hydrater af Lerjord, Jerntveilte, 

 Zirkonsyre og de tilstedeværende Cermetaller. Det fuldstændig 

 udvaskede og udpressede Bundfald opløses i saa lidt som mulig 

 10 pCt.-holdig kogende Saltsyre, og der tilsættes under Kogning 

 en stærk Opløsning af svovlundersyrlig Natron, saa længe der 

 udvikles Svovlsyrling. Det udvaskede mælkehvide Bundfald 1 ) 

 opløses i varm Saltsyre og filtreres fra Svovl. Opløsningen er 

 rent Zirkonsyrehydrat i Saltsyre, fældes med Ammoniak, tørres 

 og glødes. 



Er det anvendte Materiale ren Eudialyt, kan vindes omtrent 

 den theoretiske Mængde Zirkonsyre, men selv om Eudialyten 

 indeholder over 50 pCt. af de den ledsagende Mineraller: 

 Arfvedsonit, Ægirin , Sodalith m. m., kan Fremgangsmaaden 

 anvendes uforandret. Den er prøvet med I fb uren Eudialyt 

 som gav omtrent 32 Gram Zirkonsyre, og med ren Eudialyt 

 i smaa Portioner paa 10 — 50 Gram, som gav forholdsvis 

 langt bedre Udbytte, men lader sig udføre lige let i alle Til- 

 fælde. 



Som man let ser, kunne alle disse Operationer foretages i 

 Porcellænskar i saa store Portioner, som ønskes, og med et 

 Materiale, som man vil kunne fremskaffe rimeligvis i saa stor 

 Mængde, som behøves, og man undgaar helt Anvendelsen af 

 Fluorbrinte og Platinkar, hvad der jo i høj Grad letter Frem- 



J ) Væsentlig kun Svovl og Zirkonsyrehydrat, dog indeholdes altid noget 

 Natron; i Oplosningen hele Cermængden , som let kan vindes ved at 

 ilte med Kongevand og fælde den neutraliserede Opløsning med Oxal- 

 syre. 



