151 



dog gammel og allerede en Del bevoxet. Paa faa Steder i 

 Lavningerne trak Isen sig c. 30' bagved Hovedmorænen, hvis 

 iMægtighed var meget variabel, og paa mange Steder helt 

 gjennembrudt af Elvene. Dens største Højde var 20', Breden 

 10', og den bestod af leret Grus med større og mindre runde 

 Sten. 



Indlandsisens Rand dannede som Regel en glat, jævnt 

 nedfaldende Flade; kun udfor Lavningerne i Terrænet var Isen 

 kløftet paa Toppen. Stigningen var jævn indtil 200' Højde, 

 hvor Isen var stærkt spaltet og gik over i en Slette, der 4000' 

 længere inde atter hævede sig og var spaltet. Spalterne vare 

 baade tangentiale og radiale, de sidste meget smalle, men dybe, 

 de tangentiale Spalter vare brede og Siderne dannedes af lod- 

 rette Isvægge. Isen var snefri paa Toppen, men Snelaget til- 

 tog hurtigt nedefter og havde ved Foden en Tykkelse af 5'. 

 Ingen knagende Lyd hørtes som ellers ved Isbræer, der ere i 

 Bevægelse. — 



Mellem Tornarsuk og den ret Vest herfor liggende 0, 

 Sermersut , der har Fjelde paa 2 à 3000' Højde, ligger det be- 

 rygtede Tornarsuk-Leb , hvor det altid blæser stormende, naar 

 det udenfor blæser en frisk Nordenvind, idet Vinden presses 

 ind mellem de høje Fjelde. 



Syd for Arsuk findes en Del større og mindre Øer, af 

 hvilke de største ere Tavdloriitit og Saiieiut, der kun ere adskilte 

 ved et en halv Mil bredt Sund. Sanerut er delt i et højt vest- 

 ligt Parti, Kangek, med Fjelde paa over 3000' Højde, og et 

 lavere østligt Parti, af hvis runde Toppe den højeste er 1600'. 

 Paa Midten findes en Lavning med Søer, der benyttes som 

 Overbærested for Kajakker. 



Øst for Øen Tavdlorutit ligger Højlandet kinalik (c. 6 I e 

 N. Br.l, og Nord for dette findes to Bræer, af hvilke den syd- 

 ligste er stationær, og har med sin Endemoræne opfyldt Far- 

 vandet over mod Halvøen «Nuk», saa at det ikke var muligt at 

 komme op i den Fjord, der her i nordlig Retning skjærer sig 



