168 



samme Resultat 1 ). Vel er der god Grund til at antage, at der 

 paa Vestkysten af Grønland er foregaaet en ikke ringe Ind- 

 blanding af skandinavisk Blod allerede i Middelalderen, men 

 nogen stor og blivende Indflydelse kan denne dog neppe have 

 havt, da man i saa Fald sikkert maatte kunne finde Hentyd- 

 ninger til den i de Skildringer af Vestgrønlændernes Udseende, 

 som Hans Egede, Cranz og forskjellige ældre Forfattere 

 have givet allerede før og umiddelbart efter Begyndelsen af 

 Landets endelige Kolonisation. Heller ikke de talrige løse For- 

 bindelser, som fremmede Hvalfangere gjennem Aarhundreder 

 have knyttet hist og her langs Vestkysten, kan have havt nogen 

 synderlig Indflydelse paa Befolkningens Racepræg. Foster- 

 fordrivelse og Barnemord have uden al Tvivl udslettet Sporene 

 heraf i de fleste Tilfælde, og af de uægte Børn, der fik Lov til 

 at leve, gik mange vel nok til Grunde af Mangel paa tilstrække- 

 lig Pleje. 



Først langt hen i det altende Aarhundrede begyndte de 

 regelmæssige Ægteskaber mellem Europæere og indfødte Kvinder, 

 og det er dem, der have givet Vestgrønlands Befolkning det 

 blandede Præg, den nu har. Der fremgik af disse Ægteskaber 

 en kraftig, levedygtig og frugtbar Blandingsrace, og denne legi- 

 time Racekrydsning har stedse virket og virker endnu under 

 særligt gunstige Betingelser, idet de ægtefødte Blandinger direkte 

 eller indirekte have været knyttede til og støttede af Handelen 

 og derfor ulige heldigere stillede i Kampen for Tilværelsen end 

 de rene Eskimoer. Denne Blandingsrace, hvis Modstandsevne 

 overfor de strenge klimatiske Forhold synes at have været lige 

 saa stor som den oprindelige Befolknings, har efterhaanden 

 spredt sig over hele Vestkysten og sendt sine Rødder saa dybt 

 ned i Folket, at jeg anser det for absolut umuligt i vore Dage 

 at paavise en eneste Vestgrønlænder, der med Sikkerhed kan 



1 Suren Hansen: Bidrag til Østgrønlændernes Anthropologi. Meddelelser 

 om Grönland. X. Kbh. Г888. 



