184 



paa et Aars Tic). Ved nyere Undersøgelser er det imidlertid 

 godtgjort, at Højdevæxten ikke med Sikkerhed kan anses for 

 afsluttet før lidt hen i Trediverne , men det har samtidigt vist 

 sig, at der neppe kan opstilles almengyldige Love for den Del 

 af Udviklingen, der falder efter det tyvende Aar, selv ikke med 

 lienyttelsen af meget store Undersøgelsesrækker. Dette har dog 

 vistnok sin Grund i, at det benyttede Materiale ikke er saa 

 ensartet som nødvendigt. Det stammer i de fleste Tilfælde fra 

 Sessionsundersøgelser, og dets Masse kan ikke opveje dets 

 tvivlsomme Karakter, der hidrører fra, at det stedse er mere 

 eller mindre udsøgt. 



Hvorledes Forholdet i denne Henseende er hos Vestgrøn- 

 lænderne, vil ses af nedenstaaende Oversigt: 



Skjønt det herefter synes utvivlsomt, at Højdevæxten fort- 

 sætter sig indtil henimod det fyrretyvende Aar, ere Uregel- 

 mæssighederne dog saa store, at der neppe kan være Tale om 

 en almengyldig Lov, og navnlig kan det neppe betragtes som 

 andet end en ren Tilfældighed, at der for Mændenes Vedkom- 

 mende viser sig en nogenlunde jævn Stigning lige til det halv- 

 tredsindstyvende Aar. 



Der foreligger derfor ingen Anledning til at tro, at Vest- 

 grønlænderne med Hensyn til Tidspunktet for Højdevæxtens 

 endelige Afslutning forholder sig anderledes end andre Menneske- 

 racer. Da det maa antages, at de ældste Individer hyppigt ere 



