52 



fra den her omtalte Egn, om end den bekvemmeste Vej dertil 

 er en ganske anden. 



Efter et Par Dages Vandring naaede vi Toppen af Pingo 

 (bet. Maagetue) (4220'), hvis øverste Kegle bestaar af løst- 

 liggende flade Gnejs-Skærver, dannede ved Forvitring. Sne 

 fandtes ikke længer paa Toppen af dette Fjeld, men Vegeta- 

 tionen var naturligvis yderst sparsom. Paa Sydsiden, hvor vi 

 foretoge Bestigningen, saaes dog Dværgbirken til en Højde af 

 c. 2700' o. H. 



Da Pingo er betydelig højere end sine Omgivelser, har 

 man herfra en vid Udsigt. Mod Vest sees Davis- Strædet med 

 Kystens Skjærgaard, og imod Øst Indlandsisen ved det Indre af 

 S. Strømfjord med de Nunataker, som vi senere paa Sommeren 

 stiftede nærmere Bekjendtskab med. Imod Nord saae vi de høje 

 Fjelde omkring Isortok, og det Indre af denne Fjord med til- 

 hørende Elv iagttoges i Landskabet som en mægtig, støvindhyllet 

 Hulvej , der strakte sig i en stor Bue lige ind til Indlandsisens 

 Band 1 ). Man kan ikke vel tænke sig noget Standpunkt, hvor- 

 fra Landets orografiske Forhold i store Træk bedre kunde iagt- 

 tages end fra det, hvorpaa vi befandt os. Medens det vide 

 Dalstrøg Øst og Vest for os præsenterede sig som en lang, lige 

 Gade, ad hvilken Blikket kunde følge Søernes og Elvenes talrige 

 Bugtninger og Forgreninger, vare alle Dalene Syd og Nord for 

 os skjulte af parallele i ONO. — VSV. løbende Bjergkjæder, som 

 navnlig mod Syd optraadte med en saadan Regelmæssighed, at 

 Landskabet fra vort Standpunkt lignede en uhyre, snedækt 

 Pløjemark seet tværs paa Furerne. 



Jeg har alt ved tidligere Lejligheder 2 ) gjort opmærksom 

 paa de modsatte Vejrforhold, som kunne herske paa nærliggende 

 Steder i Grønland. Dette havde vi ogsaa Lejlighed til at iagt- 

 tage ved vort Besøg paa Pingo. Medens vi befandt os paa 



') Meddelelser om Grønland II, S. 129. 

 2 I Smstds. I, S. 40. 



