64 



Lag, er der efter paalidelige Grønlænderes Sigende den Ejen- 

 dommelighed, at der i den findes Lax, skjønt Søen nu intet 

 Afløb har, ad hvilket disse Fisk kunne komme derop. 



Vi anvendte nogle Dage til at undersøge denne i flere 

 Henseender interessante Egn. Blandt Andet bestege vi et af 

 Fjeldene Kinarigsut, hvorfra man i tidligere Tid skal have 

 kunnet se en Nunatak langt inde paa Indlandsisen 1 )- Nu var 

 der intet mere at se til den, og hvis altsaa den nævnte Be- 

 retning er rigtig, maa enten den mellemliggende Del af Indlands- 

 isen bave løftet sig saa meget, at den nu skjuler Nunatakken, 

 eller denne maa være helt begravet under Isen. Den første 

 Antagelse turde dog være den rimeligste. 



En ejendommelig Fremtoning, der mindede meget om de 

 Ispløjninger i Klipperne, som sees saa hyppigt i denne Del af 

 Landet, var meget almindelig i Nærheden af Isen her i Egnen, 

 dog med den Forskjel, at Fordybningerne her fandtes i det løse 

 Jordsmon eller Ler, der dækker Klipperne. De ere dannede 

 som dybe Furer af meget forskjellig Størrelse, almindeligst 2 à 

 3 Fod brede, 1 Fod dybe og 8 a 10 Fod lange, og minde meget 

 om de Furer, som en langs en Mark rikochetterende Kanon- 

 kugle danner i Jordsmonnet. Deres Retning var omtrent OSO. 

 retv., dog meget varierende efter de lokale Forhold. I størst 

 Mængde fandtes de i snævre Dale og Bjergkløfter saavel paa 

 heldende, som paa horizontalt Terræn. Efter deres Udseende 

 at dømme maa disse Furer, som jeg ikke har seet i andre Egne 

 af Grønland, være frembragte af Vinden i Forbindelse med 

 Nedbøren, og den Kraft, der bar været virksom til at frem- 

 bringe dem, tyder paa, at der her til visse Tider maa herske 

 voldsomme Storme, kommende fra det Indre af Landet. Et 

 Tegn paa denne Voldsomhed haves deri , at Laverne paa de 

 Sten, som stak frem i Furerne, vare fuldstændig afskrællede og 

 Planterødderne blottede og sønderrevne. 



J ) Meddelelser om Grönland II, Side 132. 



