185 



en Planle, som hidtil blot er kjendt fra netop denne Egn, hvor 

 Vahl fandt den (Aug. 1832), nemlig Melbærris {Arctostaphylos 

 uva ursi) 1 ). Vahl s Skildringer vise, at Naturen den Gang var 

 ganske som nu; han omtaler i sin Dagbog Elvens lerede Vand 

 og Lerskrænterne; han fandt ogsaa « Nostoc pruniforme* i 

 .Mængde i Dammene og omtaler de ejendommelige Hinder, som 

 de blive til, hvilke ogsaa vi saa o. s. v. — Desuden forekom 

 her en Mængde andre Planter, som vi ikke før havde set, 

 særlig fandt Holm en Del sjældnere Carices. 



Man maatte sige , at her var fuld Sommer. Ogsaa Dyre- 

 livet antydede dette. Foruden de uendelige Mængder af Myg, 

 der navnlig vare til Plage paa vor Fodvandring i glødende Hede 

 op gjennem Dalbunden og maaske endnu mere, da Regnvejr 

 senere jog dem ind i Teltet, maa jeg nævne, at de smaa Damme 

 paa Dalslelten vrimlede af Smaadyr; her indsamledes f. Ex. en 

 Vandkalv, Colymbeies dolobratus Paijkull (der senere gjenfandtes 

 ved Egedesminde), med samt dens Larver; fremdeles en mindre, 

 ubestemt Art af ffydroporus, der ogsaa tidligere er fundet i 

 Grønland ; end videre var der talrige Exemplarer af Branchineeta 

 paludosa O. F. Müller, vistnok en cirkumpolær Art 2 ), og store 

 Masser af Ferskvandssnegle (Limncea, Planorbis] se S. 164) især 

 mellem de sammenhængende Tæpper af Grønalger, det eneste 

 Sted i Grønlaud, hvor jeg saa saadanne dækkende Vandfladen. 

 Desuden laa der i Vandet store Mængder af Aostoc , dels som 

 runde Geléklumper, dels i ødelagt Form som ejendommelige 

 tynde uregelmæssige Hinder, som alt nævnt. 



Om Aftenen, da vi vendte tilbage til Teltpladsen, begyndte 

 tunge Skyer med sydvestlig Vind at lejre sig paa Bjærgene i 

 Vest, og snart begyndte Regnen. Den varede hele Natten, og 

 da den fortsattes næste Formiddag, uden at det saa ud til 

 Bedring , ansaa jeg det at være bedst Økonomi med Tiden at 



J ) Den findes indtil mindst 500 Fods Højde, medens den tidligere blot 



angaves til 150 Fod; rimeligvis maa den kunne gaa meget højere. 

 2 ) Bestemmelserne af Leddyrene skyldes Dr. H. J. Hansen. 



