187 



Holstensborg. Af interessantere Fund paa denne Tur vil jeg 

 fremhæve Myriophyllum altemijiorum , hvis Nordgrændse derved 

 rykkedes c. 6 Breddegrader nordligere, og Potamogeton rufescens, 

 tidligere kjendt blot indtil c. 64° Y, begge fundne af Holm. 



Den 17de tik jeg Tid til at gjøre endnu en Exkursion, 

 nemlig en længere Fodvandring fra Kolonien op langs Elven og 

 over til Foden af Kjærlingehætten, og derfra ud ad Havet til; her 

 var mange grusede Steder med en Plantevæxt, der nærmest maa 

 regnes til Fjældmarkens, og hvor især Likenerne trivedes med 

 en Frodighed, som jeg ikke ellers har set i Grønland. Lecanora 

 tartarea overtrak i stor Udstrækning Jord og Mospuder med sit 

 graa Thailus og havde overordentlig store Apothecier; Cladonia 

 gracilis voxede i 2 — 3 Tommer høje hvidgraa Buske (varr. elon- 

 gata og macroceras), og af andre Cladonier kan nævnes pyxidata, 

 ßmhriata, deformis, rangiferina, uncialis og bellidiflora. Her 

 fandtes endvidere Cetraria nivalis, islandica, cucullata og fahlu- 

 nensis; af Stereocaidon mest denudatum, alpinum og pasquale] 

 Sphærophoron fragile', fremdeles Dufonrea arctica mellem Mos og 

 paa Sandbund; Peltigera rufescens og P. aphthosa bredte deres 

 store Blade mellem Mos sammen med den gulgraa Nephroma 

 arcticum; Solorina croceas nedenunder rødlige Thallus dækkede 

 især Jorden mellem Gruset, medens Lecanora atras hvide, vor- 

 tede Løv med de kulsorte Frugtlegemer var et af de hyppigste 

 paa de talrige løse Sten foruden paa de faststaaende Klipper, 

 hvor bl. a. ogsaa Xanthoria elegans fandtes; flere andre Arter 

 indsamledes paa denne Tur, hvis Udbytte i øvrigt var temmelig 

 fattigt, hvortil ogsaa det uheldige Vejr bidrog sit. Jeg har 

 anført de nævnte Likener nærmest som Exempel paa Liken- 

 floraen i nær ved Havet liggende golde Grusmarker. I øvrigt 

 var det især Hede og Kjær, som jeg traf paa; men her paa 

 Bjærgenes Nordside og i Skygge af dem laa der endnu megen 

 Sne i alle Lavninger, tildels farvet af den røde Snealge, og 



J ) Bestemmelserne skyldes Dr. H. J. Hansen. 



