223 



Fis. 1 1 . 



som Fig. I I , medens de øvrige Nunatakkers Profil var som 

 Fig. 12. Fra Nunatakken gik .Moræner i vestlig Retning. 



Kig. 12. 



En mærkelig Morænedannelse laa i OSO.; den bestod af 

 en lang, smal Samling af større og mindre Sten, og et Sted 

 dannedes en kegleformet Forhøjning. Begge Enderne af denne 

 Moræne vare tydelige, men hvorfra den hidrørte, kunde ikke sees. 



1 SO. saas endvidere flere Nunatakker, af hvilke vi tidligere 

 havde seet de fleste fra Pingut. 



Kanten af Bræen var blændende hvid , og paa flere Steder 

 var den ikke lodret, men skraanende, og havde undertiden en Røse 

 eller «Urn ved sin Fod. udenfor Kanten og c. 2 Mil ud i Fjorden 

 laa Kalvisen saa tæt pakket, at man intetsteds kunde se Vand. 



Bræens Overflade var overmaade kløftet og forreven, hvorfor 

 man havde Vanskelighed ved at skjelne noget bestemt Spalte- 

 system. Mest fremtrædende vare dog, navnlig i Udkanten af 

 Bræen, de store Spalter, som gaa parallelt med Brækanten og 

 lodret paa Bevægelsesretningen. De fremkomme muligvis ved 

 den successive Sænkning og maaske ogsaa ved en hurtigere 

 Bevægelse i de øvre Lag. Desuden kunde man paa Isens Over- 

 flade se lange, svage og mørke Striber, der fulgte Isens Bevæ- 

 gelse og angave saaledes dens Retning. 



