til disse brugt meget store og svære Sten, og Gravenes ydre 

 Omkreds var saa stor, at vi troede, at der maatte være fiere 

 Lig i dem. Ved Undersøgelsen af den første Grav viste det 

 sig imidlertid, at der kun var eet Lig, som laa udstrakt paa 

 Ryggen med Hovedet i Nord. Skelettet, som var usædvanlig 

 komplet og godt bevaret, toge vi hjem med. Af Brugsgjenstande 

 og Vaaben fandtes ingen, derimod laa der en stor, hvid Glas- 

 perle i den ene Side af Graven. De to andre Grave, som vi 

 derefter undersøgte, indeholdt, uagtet deres omhyggelige Op- 

 førelse og Lukning, ikke Spor af, at der nogensinde havde 

 været nedlagt noget Lig deri. Museumsassistent Steenstrup 

 omtaler ligeledes saadanne tomme Grave 1 ), men kan ligesaalidt 

 som jeg give nogen Antydning af, hvad Meningen har været 

 med dem. 



Den 17de September om Morgenen Kl. 8, da vi her paa 

 Pynten vare ifærd med at tage vort Telt ned i klart, stille Vejr, 

 for at fortsætte Rejsen, begyndte det pludseligt at blæse en 

 Storm af retv. SO., saa at vi i en Fart maatte vælte Stenene 

 hen igjen paa Teltet. Efter en Times Forløb løjede det atter af, 

 og Kl. 9 kunde vi rejse. Grønlænderne fortalte, at med godt 

 Vejr blæste det altid om Formiddagen og hen ad Aften en saadan 

 stormende SO. -Vind ud af Kangerdlugsuak, som er temmelig 

 snæver, og i hvis Bund Indlandsisen skyder en Arm ud. 



Vi gik herfra op i Ikerasak, og fra en lille ved den 

 nordlige Munding saae vi nu ned paa en med Kalvis fuldtpakket 

 Fjord, hvor der ikke kunde være Tale om nogen Passage. Ind- 

 landsisen skyder her ned i Havet paa en Strækning af omtrent 

 IV4 Mil, og efter den ophobede Mængde Kalvis at dømme maa 

 den bevæge sig med stor Hastighed. Næste Sommer fik vi Lej- 

 lighed til atter at overbevise os om denne Bræs Livlighed. 



Dette blev vort nordligste Punkt (73° 51') i dette Aar, og 

 vi gik nu ind i Kangerdlugsuak. Medens vi havde Telt her Vest 



M -Meddelelser om Grenland- V, S. 24. 



