23i 



for Bræen, gik vi med Baad over til den modsatte Side for at 

 bestige nogle Fjeldtoppe. Over 500 Fods Højde fandtes saa 

 godt som ingen Plantevæxt, af og til lidt Græs og Halvgræsser, 

 men ellers Intet uden Sten og atter Sten. Da vi skulde tilbage 

 til Teltet, hændte Noget, som nær kunde have havt skjæbnesvangre 

 Følger for os. For at hidkalde Baaden, som skulde hente os. 

 havde vi nemlig skudt nogle Skud, da vi kom ned til Stranden, tæt 

 ved Bræen. Om dette muligvis paa Grund af Luftrystelserne 

 var Aarsag til, hvad der skete, veed jeg ikke ; men næppe vare 

 vi komne i Baaden og havde roet et Par Tag fra Bræen, førend 

 en voldsom Bragen bebudede en Kalvning ; faa Sekunder efter 

 styrtede et stort Stykke Is ned i Vandet, og det rejste en 

 mægtig Bølge, der løftede Baaden højt i Vejret. Et Held for 

 os var det, at vi havde havt et Par Secunders Frist til at komme 

 lidt fra Bredden; thi i modsat Fald var idetmindste Baaden 

 bleven knust, idet Bølgen naaede omtrent en 20 Fod op paa 

 Bredden paa det Sted, hvor vi vare gaaede i Baaden. Vi slap 

 imidlertid med Skrækken, men Grønlænderne tabte fuldstændigt 

 Modet for Besten af Dagen. 



Den 19de September gik vi atter ud af Fjorden og vendte 

 derefter mod Syd. Det var vor Mening at gaa ind i den her- 

 værende Isfjord for at undersøge Forholdene ved denne noget 

 nærmere, men den var saa fuldtpakket af Kalvis og store 

 Isfjelde, at vi vare forhindrede i at naa Øen Nulok og havde 

 endog Nød nok med at komme over til Kavdlunait, hvor vi slog 

 Telt i et øsende Begnvejr. 



Det er denne Isfjord, der omtales af Giesecke 1 ) under 

 Navn af den «uhyre, nordlige Isblink». Man kan ganske vist 

 ikke nøjagtig følge ham fra Tasiusak og videre, men Lokali- 

 teterne og Navnene passe saa nogenlunde. Vi have derfor 

 kaldt den "Gieseckes Isfjord». Grønlænderne sige, at denne 

 Fjord skyder saa megen Is ud, at Passagen Øst om Nulok altid 



*J Mineralogisk Kejse, S. 58 og 59. 



