14 
al Kaptajnen og Slyrmanden selv blive ved Skibet. Naar formeldte 
vores Fuldmægtige saaledes Erichsfjord med sine Indfjorde og Havne 
have vel randsaget, skulle de det dermed i Aar lade blive, men begive 
dem nordenpaa, saa langt de kunne, ydermere Havne og Landet at 
opsøge og ikke haste for meget hjem igjen, om de skjøndt nogen 
Land eller Lejlighed finde. Men jo mere Gud give dem Lykke til, jo 
mere og flittigere de det skal forfølge og randsage, saa de mange 
Steder og Havne kan oplede, at vores Skibsudredning og anvendte 
Unkomst maatte vere vel anlagt. Thi de ikke paa deres Hjemrejse 
sig skulle begive, før den 3die August er forbi. Den Rejse fra Lindes- 
nes til Grønland og siden tilbage igjen ska! ordentlig afpunkteres hver 
Dag og siden os Ш$ИШез. Saavidt vores Skibsfolk paa begge Skibe 
anlanger, over dem skal Karsten Richardsøn raade og Magt have, 
dem, som sig forbryder, efter Arliklerne at straffe. Men Seglalionen 
"og Coursen den skal Jacob Hald for raade, og skal ham derudi 
baade vor Kaptajn og Skibsfolk være behjælpelig, med mindre de for- 
nemme, al han anderledes end oprigtig er, og denne vor Instrux med- 
fører, vil lage afsted. Ikke skal heller vor Kaptajn paa «Trøst» føre 
videre Sejl end som vort andet Skib, den grønlandske Bark, kan følge. 
Naar nu vores Foldmæglige delle, som foreskrevet staar, have forreltel, 
saavidt Gud give dem Naade Ш, skal de paa Hjemrejsen lil vort Slot 
Kjøbenhavn dem begive og os om alting gjøre underdanig Relation 
og med ingen her i Riget eller anden om formeldle Kaas позе tale, 
men holde det hos dem selv, hvorefter de dem kunne have at for- 
holde. Actum Hafniæ 6te Maj Anno 1607. (Sjæll. Register.) 
Af denne Instrux fremgaar det, at Christian IV tænkte sig 
Grønland ganske, som vi se det paa Gudbrand Thorlacius’ 
Kaart, nemlig at Eriksfjorden skulde soges paa Sydenden af 
Landet, dog nærmest henimod Ostsiden. For at naa dette Sted 
skulde de soge Land paa Sydostpynten, saaledes som jo ogsaa 
enhver Sømand a priori vilde gjøre det, der kommer fra Øst 
og skal ind paa Sydspidsen. Det faldt altsaa slet ikke Chri- 
stian IV ind at søge Østerbygden paa Østkysten, først naar 
Østerbygden foreløbig var undersøgt skulde de begive sig mod 
Nord langs Østkysten, for at undersøge denne, ligesom de de 
foregaaende Aar havde undersøgt Vestkysten. For Is kunde 
