20 
Sydspidsen, og der forblev den paa alle Kaart, som det synes, 
væsentligst af den Grund, at man ikke havde andet at anbringe 
der, lige til den endelig forsvandt for Graahs Undersøgelser i 
1828—30. 
Hvad det egentlig var for to Øer, Th. Thorlacius havde 
anbragt ved Sydenden af det Grønland, han havde tegnet efter 
islandske Kilder, vidste han ikke, han siger kun: }) 
Om disse to Øer har jeg ikke læst noget sønderligt i vore Anti- 
qviteter, suden det; som der staar i Leifer Eriksens Rejse, naar han 
opsøgte Vinland, og han sejlede hjem igjen til Grønland, da saa han 
to Øer i Sydvest fra Grønland; disse Øer haver jeg baade delineeret 
og siluerel efter de visseste Søkaart, som jeg haver kunnet bekomme. 
Disse to Øer, der forøvrigt nærmest synes at være tegnede 
efter Peyreres Kaart?), ere jo komne ind i Kaartene for Fro- 
bisher Strædets Skyld; thi, skulde dette Stræde eller disse Stræder, 
som dets eller deres Opdager antog, mod Nord grænse til 
Grønland, maatte der Øer til at afgrænse det eller dem mod 
Syd, da Grønlands Sydspids jo siden Davis var godt kjendt, 
saa Stræderne kunde ikke, som Frobisher havde antaget, 
ligge mellem to Fastlande. 
Da jeg for kort siden”) har behandlet Spørgsmaalet om, 
naar Frobisherstrædet først synes at være bleven indlemmet i 
et påa Observationer baseret Grønlandskaart, skal jeg ikke her 
komme nærmere ind derpaa, men kun fremhæve, at det altsaa 
er dette Strædes fejlagtige Henlæggelse til Grønland, der har 
været en væsentlig Grund til, at Østerbygden blev flyttet om 
paa Østkysten. Da Frobisherstrædets Anbringelse i Grønland 
jo skete paa Grund af Zenikaartet, kan man altsaa med en vis 
Ret sige, at, havde Frobisher væretlige saa heldig som 
Davis, nemlig ikke at have haft dette Kaart med sig, 
1) Gl. kgl. Sml. 4to Nr. 2881. Se ogsaa Forklaringen til Tallet 4 paa Tav. 7. 
?) (Peyrere) Relation du Groenland. Paris 1647, 
3) Ymer 1886. S. 83. 
