34 
simplest og naturligst lader sig udlede af de gamle Kurs- 
forskrifter og Beskrivelser. De enkelte Ruiner og de mindre 
Samlinger af Ruiner, vi finde paa Vestkysten, særlig i Juliane- 
haabs Distrikt, ere saa faa og smaa, at de paa ingen Maade 
kunne have udgjort Osterbygdens 190 Bygder. Imod den Paa- 
stand, at der paa Vestkysten skal være funden Ruiner af 7 
Kirker, hævder han, at disse Ruiner langt fra alle ere saa tyde- 
lige, at man med Sikkerhed kan erklære dem for Kirker, og 
endelig henviser han til, at Vesterbygden havde 4 eller 5 Kirker. 
Derpaa gaar han nøjere ind paa en Tydning af Kursforskrifterne 
og kommer til det Resultat, at de tale for den gamle Opfattelse. 
Den Overensstemmelse, Eggers mener at have funden mellem 
de gamle Chorografier og Resultaterne af de nyeste archæologiske 
Undersøgelser, paastaar han at være uden Betydning, og han 
mener, at de vilde under alle Omstændigheder først kunne faa 
en saadan, naar det var bevist, at Julianehaabs Distrikt var 
Østerbygden. Efter vidtløftige Undersøgelser for at bevise, at 
de Gamles Vesterbygd har indbefattet hele Vestkysten, lige fra 
Godthaab og til henimod Sydspidsen, og navnlig at de 7 af 
Vesterbygdens 10 Fjorde maa søges i Julianehaabs Distrikt, gaar 
han over til at anstille en Gisning over, hvor paa Østkysten 
Østerbygden da maa søges, og kommer til det Resultat, at det 
maa være mellem 62° og 65° N.B. Uagtet Wormskjold altsaa 
synes at være fuldt overbevist om, at Eggers’ Tydning er 
urigtig, saa udtaler han dog: «Det er altsaa mit Haab ved ner- 
værende Arbejde at kunne have noksom tydeliggjort for andre 
de Aarsager, hvorfor jeg ikke (kan anse Osterbygdens Beliggenhed 
paa Vestsiden for bevist, for man lærer Grønlands østre Side 
nærmere at kjende.» 
Ogsaa Giesecke. beskjæftigede sig med Spørgsmaalet om 
Østerbygdens Beliggenhed og erklærer sig i det hele taget enig 
med Eggers"), dog varierer han en Del fra denne i Tydningen 
1) Mineralogiske Rejse i Grønland ved Johnstrup. S.21. 
