36 
til Grønland, naaede han først det, faldt det ham næppe ind, at 
der skulde være nogen Vanskelighed ved at finde Osterbygden. 1) 
I sin Afhandling om Zeniernes Rejser har Zahrtmann for- 
ovrigt imodegaaet Estrup angaaende Betydningen af Zieglers 
Kaart for dette Sporgsmaal, og, da jeg fuldstendig deler hans 
Opfattelse, skal jeg her kun henvise dertil. ?) 
I Aarene 1829—30 falder dernæst Graahs Rejse til Øst- 
kysten, hvor han jo intet Spor fandt til Østerbygden. I sin 
bekjendte Rejseberetning tiltræder han fuldstændig Eggers 
Mening, og for at bøde paa det negative Resultat, hans Rejse 
i denne Retning gav, gjennemgaar han vidtløftig alt, hvad der 
kan tale for og imod i denne Sag, uden dog derved at frem- 
hæve nye Synspunkter der have særlig Vægt, med Undtagelse 
af det ene, nemlig det, at han, uagtet al Umage, intet Spor 
fandt til en tidligere skandinavisk Bebyggelse paa denne Kyst. 
Et saadant Spor findes dog, og er mærkelig nok undgaaet 
ham, uagtet Giesecke omtaler det i den ovenfor citerede Af- 
handling, nemlig at der skulde findes Ruiner paa Nordsiden af 
Fjorden Kangerdlugsuatsiak eller, som Graah kaldte den, 
Lindenovs Fjord. Mathiesen, der ledsagede Graah, var paa 
Stedet, Narssak, men hørte mærkeligt nok intet om Ruinerne. 
Først i 1881 bleve disse undersøgte af Brodre-Missioneren 
Brodbeck. °) 
I «Antiqvitates Americanæ» 1837 og i «Grønl. hist. Mindes- 
mærker» 1845 har Rafn ganske sluttet sig til Eggers og, 
uden at have læst dennes Afhandling, anbragt Østerbygdens 
Navne paa Kaartet over Julianehaabs Distrikt og derved kommen 
') Hvormange have, selv i vore Dage, et klart Begreb om de store Afstande 
i Grønland? Kommer man blot til Grønland, mene mange, selv kund- 
skabsrige Folk, man med Lethed vil kunne bringe en Hilsen baade 
til Upernivik og Julianehaab, medens det aldrig kunde falde dem ind at 
mene, at den, der kom til Berlin, med Lethed kunde bringe en Hilsen 
til Neapel. 
*) Nordisk Tidskrift for Oldkyndighed. И. S.3 og navnlig $. 22. 
3) Nach Osten. Niesky. 1882. 8vo. 
