G. 
H.H.H. 
L. 
N. 
0. 
В. 
43 
have de позе Gange gjort forgjeves Rejser til Grønland. De 
Norske plejede tilforn at sejle til Grønland fra Bergen, først i 
Wester an, og siden noget til Norden, indtil de opnaaede den 
Klimpe Heriolfsnæs udi Grønland. 
. Den største Fjord udi Grønland, Eriksfjord, saa kaldet af en 
Islænder, som først fandt den. 
Anden Grønlands Fjord uden Navn, uden den kaldes Vester- 
bygden. 
Veslersiden af Grønland, ubeboet og ubekjendt af de Gamle, 
. Det Sund imellem det Yderste af Grønland mod Sønden og et 
andet Fastland, som de Nye kalde America; gjennem dette 
Sund har de Gamle fordum løbet, naar de fandt Vinland. Dette 
Sund kaldte de Gamle Ginnungagap. 
Det, som GemmaFrisius skriver om Qvadrato navlico imellem 
Island og Grønland, lader noget fabelagtigt. 
Et Havsvælg, som de Gamle mente var Aarsag til Ebbe og Flod. 
Frisland, saa kaldet af Mercatore og Pagino, men gemenlig 
Nyaland 1), som er et nyt Land, Syd og Sydvest for Island, 
og halv saa slor som denne. 
. Paa denne lange Side af Landet beskriver Mercator og Paginus 
adskillige Steder og Byer, som jeg med deres Forlov tør sige 
ere opdiglede, eftersom den store Plads er ganske ubeboet, 
saasom" det ligger under Polo eller Nordstjernen selv. 
Det nordiske Hav eller Nordsøen. 
Dette Stræde kaldte de Gamle Elivoga. 
Paa en Kopi af dette Kaart, der er indbunden sammen dermed, 
har H. P. Resen egenhændig foretagel følgende Rettelser : 
Ordet antiqva i Sejlrouten mellem Eriksfjorden og Island har han 
reltet til nova og samtidig angivet en anden Sejlroute, mellem Hvidsærk 
og Snefjeldsjøkul (A. og B.), som han har belegnel: vetus navigalio. 
Dermed har han sandsynligvis kun villet antyde, at i den Lidligste 
Tid gik Sejladsen fra Island lige over til Grønland og saa ned langs 
Kysten ; 
men senere lærte man at gaa lige Ш Sydspidsen af Landet, 
hvorved man baade fik en kortere Vej og undgik Isen. ?) 
') Der staar egentlig Ulpaland, men dette hidrører fra en Fejllæsning af 
Th. 
Thorlacius. 
2) Dette synes Eggers at have misforstaaet, ligesom han heller ikke lader 
til at vide, hvem det er, der har foretaget denne Rettelse. Landhushold- 
ningsselskabets Skrifter. 4de Bind. S. 295. 
