17 
Den 2den Juli ankom vi til Anoritok. Her og ved Inug- 
suit traf vi de Ostlendinge, der Aaret forud havde været ved 
Nanortalik for at handle. Sygdom havde bortrevet flere af dem, 
blandt andre ham, der vilde have ventet paa os og fulgt med som 
Vejviser, og Fattigdommen havde været stor paa Grund af 
den- megen Storis. Alle Østlændingene bestemte sig til at følge 
os Nord paa. Den 6te Juli forlod vi Znugsuit og vare nu i det 
hele i Følge: 9 Konebaade, c. 20 Kajaker og 119 Mennesker; 
men allerede ved Cap Adelaer standsedes vi af tæt sammen- 
pakket Storis, og maatte derfor slaa Telt paa en Tange i Bug- 
ten mellem Cap Adelaer og Cap Rantzau ved Navn Karra 
akungnak'; Det var det samme Sted, hvor Graah i 1829 
havde sit Telt; ogsaa vi skulde standses her i længere Tid. 
Besætningerne, som skulde vende tilbage, meddelte mig den 
174е Juli, at de ikke vilde rejse længere Nord paa. Da jeg 
alligevel inden lang Tids Forløb maatte sende dem tilbage for 
at spare Proviant, var det mig ikke ukjert nu at faa Afgjørelse 
derpaa. Den eneste Grund, hvorfor jeg havde beholdt disse to 
Besætninger såa længe, var fordi jeg gjerne vilde have pas- 
seret Breen Puisortok, inden Besætningen blev for meget svæk- 
ket i Antal; thi jeg turde ikke gjøre mig Haab om Hjælp af 
Østlændingene til at ro paa vore Baade og til at tage nogle af 
vore Kasser, førend denne frygtede Bræ var passeret. Jeg be- 
stemle mig nu til at beholde 6 Roersker hos mig til Over- 
vintringen, for at kunne have 3 Roersker til hver af de 2 Baade, 
hvis Hjælp fra Ostlendingene skulde udeblive. Jeg beholdt kun 
1 Kajakmand hos mig, thi den anden, der var villig til at over- 
vintre, var saa doven, at jeg ikke kunde gjøre mig Haab om 
megen Fangst fra ham, medens en ung, ugift, særdeles flink Hed- 
ning lovede at vilde følge os som Kajakmand saa langt vi rejste. 
To unge Mænd, som tidligere havde lovet at ville overvintre med 
mig, og som vi godt kunde have brugt, vilde nu, paa Grund af 
1) i Hanserak's Dagbog er Stedet kaldet: Karrit akornat. 
