86 
oprejst en Sten til Kjendemærke, men ingen har seet den. 
Endvidere fortalte Østlændingene, at de vare bange for, at Euro- 
pæerne skulde komme ind til dem med Skib for at hævne sig 
paa dem, fordi deres Forfædre i gamle Dage havde afbrændt de 
gamle Kavdlunak'ers Hus. Ostlendingene havde ogsaa hørt 
fortælle om et Skib, der engang havde været inde ved Kysten, 
og som havde røvet et Par af Beboerne, med hvilke det var 
sejlet bort. Dette henviser selvfølgelig til Europæernes Op- 
træden mod Eskimoerne paa Vestkysten af Landet i det 17de 
Aarhundrede. Dette var alt, hvad de sydlige Ostlendinge havde 
at fortælle om de gamle Kavdlunak'er. Nordbofortellingerne 
fra Vestkysten kjendtes forøvrigt aldeles ikke, medens man 
kjendte mange andre Fortællinger fra Vestkysten, som ikke 
handlede om "Nordboerne. 
Isen var i det hele taget meget spredt, og kun en smal 
Stribe tættere Is, der laa noget tilsøs, adskilte Kystrenden fra 
det aabne Hav udenfor. Men flere Steder spærredes dog Vejen 
udfor Fjordene af tætte Isrevler, ligesom Isen ogsaa ofte 
spærrede Sundene. Vi havde derfor flere haarde Kampe for at 
bryde os Vej igjennem den med Øxer og Hager og for at 
presse os frem langsmed Kysten. Flere Gange maatte vi efter 
mange Timers ihærdigt Arbejde afvente gunstigere Forhold; men 
vore Grønlænderes (især Hanserak's og Samuels) Iver, Dygtighed 
og Udholdenhed var rosværdig.  Isfjeldene tiltog saavel i Stor- 
relse som i Antal. 
Den 2den August ankom vi til Akorninarmiut, der er 
Navnet paa den Egn, i hvilken Graah overvintrede. Her findes 
to beboede Steder, nemlig Graah's Vinterkvarter, der kaldes 
Imarsivik (Navnet Nukarfik kjendtes ikke) og Orkua. Paa det 
førstnævnte af disse Steder er der et temmelig unaturligt For- 
hold imellem Antallet af mandlige og kvindelige Individer, idet 
der af de 21 Beboere kun er fem mandlige, medens hele Resten 
er kvindelige, selvfølgelig mest Børn. Man kan derfor ikke 
undres over, at der fandtes en Pige paa omtrent 20 Aar, som 
