87 
havde Kajak og fangede godt. Hun var eneste Barn af en 
Mand, som var Dverg. En yngre Pige, der var Datter af en 
Mand, som havde fire Døtre men ingen Sønner, havde ligeledes 
Kajak. Hendes yngre Søster skulde ogsaa snart have en. I tid- 
ligere Tid skal det ikke have været ualmindeligt, at Fruentimmer 
paa Grund af Mangel paa Mandfolk saaledes have overtaget 
Mændenes Pligter, og de behandles i saa Tilfælde da ogsaa fuld- 
stændig som Mandfolk. I Huset ved Orkua fandt det omvendte 
Forhold Sted, thi der var saa godt som alle Børnene Drenge. 
Den 3die August ankom vi til Aemisarak ved Igdloluarsuk 
(Bernstorff's Fjord), der er det nordligste Sted, som beboes af 
de sydligere Østlændinge. Her traf vi tre Familier fra det 
langt nordligere liggende Sermilik, der i 1882 vare ankomne 
hertil. Det paafølgende Aar var en Del af de unge Menne- 
sker af alle tre Familier rejste Syd paa i en Konebaad 
for at handle paa Vestkysten, og det var dem, som vi nu kom 
i Følgeskab med. Alle tre Familiefædre vare villige til at 
rejse Nord påa med os, men de erklærede, at vi næppe iaar 
paa Grund af den fremrykkede Aarstid kunde naa til Ang- 
maysalik. 
Vi overtog herfra selv alle vore Kasser, for ikke at vere 
afhængige af Ostlændingene, naar og hvorhen de vilde rejse, 
iser nu da jeg havde Grund til at antage, at de ikke vilde 
rejse med os til Angmagsalık. Fra nu af fik vi ikke heller 
nogen personlig Hjælp af Ostlendingene. Dog viste vore Gron- 
lændere aldrig en sur Mine, men arbejdede med stor Ufor- 
trødenhed med vore store Konebaade og tunge Laster. 
I Bugten ved Foden af Cap Møsting saae vi ved ZJvnarsuak 
Spor af en gammel Teltplads og Ildsted. Efter den Maade, 
hvorpaa Teltstenene laa, var det tydeligt, at disse hidrørte fra 
et europæisk Telt, nemlig Graah’s. Paa Toppen af Cap 
Møsting stod en lille sammenfalden Varde, som vi paany op- 
byggede. 
Alle Sermilik'erne fulgte os til Umavik, hvor man atter for- 
