90 
have seet detle, have da paa samme Maade kunnet udtage den. 
Varden byggedes op igjen, og en Beretning om vor Expeditions 
Fremgang nedlagdes i en Blikdaase paa et sikkert Sted inden 
i den. 
Den paafelgende Dag lykkedes det os at passere den 
mægtige Isfjord Zkersuak, der var opfyldt af Is i alle Størrelser 
fra store Isfjelde til smaat Kalvis Da denne ildeberygtede 
Isfjord, som ofte i lange Tider ikke kan passeres, laa bag ved 
os, kunde der ikke være Tale om at overvintre andre Steder 
end ved Angmagsalik. 
Ved Jnigsalik saaes et Hus, der nylig havde været beboet, 
men alle Tegn tydede paa, at Folkene i Hast vare flyttede fra 
det, og at der havde tildraget sig en større Katastrofe, thi tre 
Lig laa inde i Huset og udenfor to Kajaker, hvoraf den ene 
havde Betræk paa. Snart efter fik vi Bekræftelse paa denne 
vor Formodning, idet vi ved Nukajık traf sammen med de 
første Beboere af Angmagsalik-Egnen, og disse fortalte, at der 
i hint Hus var død 6 Mennesker af Sult i Vinteren 1882—83, 
samt at de Overlevende havde spist Ligene. Saavel den Vinter 
som den foregaaende havde Storisen stadig ligget tæt paa 
Landet og forhindret al Vinterfangst. 
Den 30te August ankom vi til den mægtige Fjord Sermilck. 
Da vi nu atter vare komne til Strækninger, hvor der kunde 
være Tale om, at «Østerbygden» kunde have ligget, vare vore 
Spørgsmaal selvfølgelig her som overalt, om Folkene kjendte 
noget til Levninger af Huse, som ikke vare byggede 
af Eskimoer, og om de havde seet eller hørt noget til Skibe, 
Kavdlunek’er т.т. Det første Spørgsmaal besvaredes afgjort be- 
nægtende; det andet derimod med Forbehold, thi et menneske- 
tomt Skib var nemlig for mange Aar siden seet drivende mellem 
spredt Is udfor Sermiligak-Fjorden. 
De nærmere Omstændigheder ved dette Skib erfarede jeg 
først senere af den Mand, der havde seet det, nemlig Angi- 
tinguak (se Fig. 6 i «Ethnologisk Skizze af Angmagsalikerne»). 
