104 
med Hedningernes Forskrifter lagde vi lidt forinden til Land og 
indtog et Maaltid for ikke at irritere Bræen ved at nyde noget 
under Passagen, og Alt, hvad der hed Lodninger eller Tem- 
peraturundersøgelser, maatte opgives for ikke at gjøre Ophold 
ud for Bræen. Intet generede os iøvrigt under Passagen; Stor- 
isen laa jævnt spredl, og med en hvilken som helst anden Be- 
sætning, end de af Hedningerne saa skræmmede Vestlændinge, 
havde Undersøgelser kunnet foretages i Ro og Mag. Jeg var 
imidlertid mindre kjed deraf, end jeg havde ventet, thi, som 
andetsteds nævnt, tydede hele Bræens Udseende paa, at der ikke 
er andet mærkeligt ved Puisortok end, at den er meget bred; 
dens Mægtighed er derimod kun ringe. 
Efter at have afsluttet Opmaalinger og andre Undersøgelser 
Syd for Bræen, passerede vi den 12te August med største Lethed 
Cap Adelaer, som paa Oprejsen havde været saa haard at komme 
forbi. Allerede ved /ngerkajarfik havde vi bygget en Varde, og 
en lignende, der i 1885 skulde bruges som Efterretningsvarde 
eller Poststation for de to Afdelinger af Expeditionen, op- 
førtes paa det yderste Nes af Cap Adelaer. Om Aftenen an- 
kom vi til Znugsuit, hvor vi søgte vor gamle Teltplads paa 
Enden af Tangen paa Nordsiden af Bugten. Hele Distriktet 
omkring og indenfor Cap Rantzau og Adelaer var paa Oprejsen 
blevet saa grundigt opmaalt og undersøgt under. Expeditionens 
lange Ophold ved Karra akungnak, at vi denne Gang kunde 
forbigaa det og tage fat ved Znugsuit. Her blev vi opholdt til 
den 16de August af stiv omløbende Kuling, som imidlertid ikke 
hindrede os i at foretage mindre Excursioner, Fjeldbestigninger og 
andre Arbejder. De første Nordlys saaes den 12te om Aftenen, 
nøjagtig samme Dag, som de første viste sig i 1883 (se S. 67). 
Den 164е om Eftermiddagen forlod vi Znugsuit og roede 
med stiv nordlig Kuling til Anorztok; vi slog Telt paa den store, 
ret frodige Slette paa Fastlandet lige indenfor Anoritok-Oen, 
benyttede Resten af Dagen til Observationer og Maalinger fra 
