106 
givet det ønskede Udbylte, gik vi den 18de med Konebaaden 
ud til Cap Tordenskjold for fra dette fritliggende og temmelig 
høje Punkt at faa en bedre Oversigt over Anoritok-Fjorden. 
Paa en temmelig stejl Klippeflade NV. for Forbjerget opslog vi 
vore Telte, og den 19de besteges Fjeldet. Bestigningen fore- 
gik overordentlig bekvemt fra Vest, og Udsigten, vi havde fra 
Toppen, overgik vore Forventninger, saa at Touren blev meget 
indbringende. Ud over Havet havde vi strax fra vor Ankomst 
til Toppen en Udsigt, som forbausede os meget. Skjendt Stor- 
isen i lang Tid ingen Hindringer havde lagt os ivejen, vare 
vi dog vante til fra de bestegne Fjeldtoppe at se den som et 
ret mægtigt Baand udfor Kysten. Fra Cap Tordenskjold mødte 
derimod Øjet et underligt graat, jævnt Dække ud over Havet; 
indtil en halv Mil fra Kysten saaes en Del sønderpisket Storis, 
men der udenfor noget, som først tydedes af os som tæt Taage. 
Vi vovede ikke at tro, det kunde være aabent Hav; thi vore 
Begreber om Østkystens Isforhold vare endnu altfor meget knyt- 
tede til et stadigt Isbaand ud for Kysten, men da lidt efter vor 
Ankomst til Toppen en let Brise begyndte, og den formente 
Taage antog Udseendet af en let kruset Havoverflade, forsvandt 
vor Tvivl. Havet var aabent, saa langt man kunde se, og 
påa Slutningen af vor Rejse, da Efteraarsstormene for Alvor 
begyndte, fik vi at føle, hvorledes Østkysten er at berejse under 
den Slags Forhold. 
Den 20de August forlod vi Cap Tordenskjold og ankom 
om Aftenen i Sne og koldt Vejr til Taterait paa Sydsiden af 
Auarket-Fjorden. Efter at Maalinger vare foretagne den 214е, 
gik vi den 22de med Konebaaden ind til Auarket, den gamle 
Vinterboplads paa Nordsiden af Fjorden. Fra et c. 2000 Fod 
højt Fjeld her indenfor optoges det Indre af Fjorden, hvortil 
Adgangen var spærret af Kalvis og Vinteris. Ved Auarket 
fik vi Lejlighed til at se den af Graah -og Østlændingene 
omtalte Kanon; Grønlænderinderne vilde selvfølgelig have den 
