108 
Regn fuldstændig gjennembledte Serketnua om Aftenen. Det 
var heldigt, at vi forlod Kangerdluluk saa hurtigt, thi med 
nordlig Kuling pressede en ny, Nord fra kommende Is- 
masse ша i Fjorden. Forst den 3lte August lykkedes det os 
med stort Besver indenom Zudek ved Nattetide at naa Kasin- 
gortok, Expeditionens gamle Depotsted. Kun de Hindringer, 
som slet Vejr og Is kunde skaffe os, bandt os nu til Ostkysten, 
men lang og mojsommelig blev denne sidste Rest af Rejsen. 
Storm paa Storm, et Himmelhav langs den aabne bratte Kyst, 
en nedtrykt, ængstelig Stemning hos vore Gronlendere, der 
aldrig. mere ventede at se deres Hjem, forsinkede Rejsen, og 
først den 27de September ankom vi til vor Vinterplads Nanortalik. 
Det var mere, end jeg havde ventet, at Besætningen strax 
igjen tilbød sig til næste Aars Rejse; jeg modtog imidlertid med 
Glæde Tilbudet; thi trods deres Ængstelighed og Mangel paa 
Modstandskraft under Forhold, som de ansaa for farlige, havde 
vi været særdeles tilfredse med dem. 
Vejrforholdene vare, som det af det foregaaende vil frem- ~ 
gaa, særdeles gunstige i den Maaned, vore Arbejder" krævede 
det; men da vi vare komne ned paa det i 1883 undersøgte 
Distrikt, forandredes de til de mest ubehagelige, som tænkes kunde. 
Paa den første Del af Touren var Temperaturen ofte 8—10° 
Varme (Gelcius) midt paa Dagen, men paa Slutningen, da den 
ene nordlige Storm afløste den anden, og Regn eller Sne hørte 
til Dagens Orden, havde vi sjeldent mere end et Par Graders 
Varme. Om Natten og om Morgenen var Temperaturen i 
Reglen under Frysepunktet paa hele Rejsen. Ligesom paa 
Vestkysten de østlige Vinde frembringe Tørhed i Luften og 
Varme, saaledes er det samme Tilfældet med Østkystens vest- 
lige Indlandsvinde, og en Østkyst-Føhn giver ikke Vestkystens 
Noget efter, hverken i Vindstyrke eller Varme. Det er Føhnen, 
der paa Østkysten sætter Isen fra Kystens medens saa godt 
som alle de andre Vinde presser den ind paa Land. 
