110 
disse obligatoriske Observationer tog imidlertid saa megen Tid, 
at den resterende sagtens lod sig udfylde — for mit Ved- 
kommende af mine Kaartarbejder og for Cand. Eberlins Ved- 
kommende af Ordningen af det paa Sommerrejsen indsamlede 
Materiale i Forbindelse med Indsamling af nyt fra Nanortalik’s 
Omegn. Da vi saa desuden i Vinterens Løb foretog lagttagel- 
ser og Maalinger af de overordentlige hyppige og meget stærke 
Nordlys ved Nanortalik, gik Vinteren langt hurtigere, end vi 
havde tænkt os. 
I Slutningen af Oktober havde vi de sidste Besøg af om- 
boende Bekjendte, i Slutningen af December sidste Kajak-Post- 
forbindelse med Julianehaab, men længere end til Slutningen af 
Januar vare vi dog ikke helt afskaarne. Da begyndte atter Ka- 
jaker at komme fra de omliggende Steder, og i Begyndelsen af 
April havde vi igjen det første Besøg pr. Konebaad. Som sæd- 
vanlig indfandt der sig allerede ved Juletid stor Nød blandt 
Befolkningen; de fleste Vinterforraad af Spæk, Angmagsætter og 
tørret Sælhundekjød vare ved den Tid opspiste, men Skylden 
herfor laa ene hos Grønlænderne selv, der med deres sædvan- 
lige Letsindighed havde undladt at indsamle ordentlige Forraad 
i den gode Fangsttid. Kun i 4 å 5 Huse slog Forraadene til 
indtil ud paa Foraaret, da den gode Fangst begyndte igjen. 
Af Sælhundefangst var der i Vinterens Løb saa godt som ingen, 
og det, som Fiskeri og Ederfuglefangst indbragte, var kun lige 
fra Haanden og i Munden, saa at et Par Dages vedholdende 
Storm var nok til at bringe Elendighed paa de fleste Steder. I 
Slutningen af Januar indfandt den første nye Sending Storis sig; 
siden September havde Havet været isfrit, saa langt man kunde 
øjne, kun af og til havde det lunefulde Vejrlig undet Vinterisen 
Tid til at danne sig, for et Par Dage efter at blive brudt op 
af en ny Storm. 
Vinteren var gjennemgaaende temmelig mild. Den strengeste 
Kulde (+ 16° C.) indtraf i Midten af Januar, og Middeltempera- 
turen for de 3 Vinter-Maaneder December, Januar og Februar 
