111 
var + 6° С imod — 8° den foregaaende Vinter. Den første 
Del af Vinteren var meget stormende; nordvestlige Snestorme 
med c. 12° Kulde og østlige Fohner med flere Graders Varme 
rasede, som om de havde indgaaet en Kappestrid med hinanden, 
men hen i Februar kom der mere Ko i Forholdene, og hele 
Februar var stille og mild. I Marts tog Stormene fat med for- 
nyet Kraft, og forst godt ind i April begyndte Foraaret at melde 
sig med saadan Alvor, at vi kunde arbejde i det Fri med 
Konebaadenes og den øvrige Sommerudrustnings Istandsettelse. 
Saavel Graah’s som vore egne Erfaringer havde imidlertid lært 
os, at en for tidlig Afrejse til Østkysten kun er til Skade for 
Formaalet; vi afsluttede derfor ikke de obligatoriske Under- 
søgelser før den Iste Maj; men da de til Sommerrejsen hvervede 
Grønlænderinder, som havde hjemme længere Syd paa, allerede 
mødte ved Nanortalik i Slutningen af April og tilbød deres 
Tjeneste, imod at vi tog dem i Forplejning, afrejste Candidat 
Eberlin med dem som Besætning paa en Konebaad nordpaa 
for at foretage nogle Undersøgelser ved Unartok's varme Kilder 
og paa Sermersok. Den 7de Maj vendte han tilbage. Jeg 
havde i Vinterens Løb selv indhandlet alle de Skind, vi skulde 
bruge til vore to Baades Betræk, og i Midten af Maj havde 
vi dem ogsaa fix og færdige betrukne af de dygtigste gamle 
Grønlænderinder ved Nanortalik og med de mest udsøgte 
Ugsukskind. Den 16de Maj, da ellers Alt var klart, hindrede en 
voldsom nordvestlig Snestorm Afrejsen; den 17de begyndte Vejret 
vel at bedage sig, men endnu blæste det for stivt til at rejse. 
Isen var fuldstændig blæst bort fra Kysten Syd paa, og en svær 
Søgang ængstede vore Grønlændere såa meget, at det kun var 
med Nød og næppe, at jeg den 18de fik dem til at bekvemme 
sig til Afrejse. 
De gamle Fangere ved Nanortalik og Omegn, der alle 
havde givet Møde den 18de Maj om Morgenen for at være til- 
