116 
retning i den Varde, vi i 1884 havde bygget paa Forbjergets 
Østpynt, og roede videre. Havde der været rigtig Virkelyst 
hos Grønlænderne, vare vi den Dag naaede forbi Puisortok og 
op til Kekertarsuak (Ruds Ø), men af lutter Glæde over at være 
slupne saa godt forbi Cap Adelaer, syntes de, at vi maatte 
gjøre Velbefindendet fuldstændigt ved at lægge til Land i god 
Tid, rejse Teltene og fortære en nyfangen Sælhund. Trods min 
indstændige Opfordring lagde vi til Land lige Syd for Bræen paa 
samme Sted, hvor vi havde havt Teltplads det foregaaende Aar. 
Grønlænderne vare overbeviste om, at vi den næste Dag skulde 
naa forbi Puisortok, thi Vejret.lovede kun godt, og Storisen var 
meget spredt udfor Breen. De anede ikke, at der forestod dem 
en endnu større Skræk, end de hidtil havde oplevet paa deres 
Østkystrejser. | 
Puisortok er siden Peder Olsen Walløes Tid bleven be- 
tegnet i alle Beskrivelser og Beretninger om Østkysten som det 
farligste Sted paa dennes sydlige Del. At Beskrivelserne efter min 
Opfattelse dels ere fejle, dels overdrevne, har jeg udtalt mig 
om i Bemærkningerne til Kaartet. I vore Grønlænderes Øjne 
var den maaske endnu farligere end efter Beskrivelserne; thi 
Overtroen spillede en væsentlig Rolle i deres Forestillinger om den. 
Beboerne af den sydlige Vestkyst havde den Opfattelse, at naar 
man passerede Puisortok, såa roede man under en overhængende 
Isvæg, der hvert Øjeblik var parat til at styrte ned, og over 
Ismasser, som skjulte under Vandet blot ventede paa en gunstig 
Lejlighed til at «skyde op» og ødelægge de forbidragende 
Baade. Vore Besætningers Opfattelse var jo nok bleven en Del 
modificeret i det foregaaende Aar; men det var alligevel med en 
høj Grad af Ærefrygt, de betragtede Breen, da de den 3die 
Juli sad omkring Baalet og nød deres Sælhundekjød. Omtrent 
Kl. 7 Efterm. afbrødes med eet Freden, og der hørtes ligesom 
en fjern Torden, hurtig tiltagende i Styrke. Der kunde ingen 
Tvivl være om, at det var Pudsortok, der skulde til at kalve. 
Med en Hurtighed, som jeg ellers kun har seet Grønlænderne 
