lens for europæiske Fodemidler ovenpaa den lange Overvintring. 
Styreren beordredes til ikke at gaa længere end til Zgdloluarsuk. 
Medens den ene Baad altsaa klargjordes til denne Tour, for- 
beredte vi os til med den anden at ro ind i Umanak-Fjorden 
(Graah’s Sehesteds-Fjord), som vi ifølge min Instrux nu skulde 
undersøge. Ostlendingen Okaluartok — den anseligste Fanger 
ved Umanak og den eneste af Ostlendingene, der havde 
kunnet melde om den i tidligere Beretninger omtalte ikke- 
eskimoiske Ruin i Umanak-Fjorden — havde hidtil erklæret sig 
villig til mod god Betaling at gaa med os ind i Fjorden og vise 
os Ruinen; men da det kom til Stykket, gik han paa Fangst, 
kort før vi satte af fra Umanak med Konebaaden. Han havde 
_. forinden fortalt sin Svoger Navfalik, hvor Ruinen skulde ligge. 
Tidlig paa Eftermiddagen d. 12te forlod vi Umanak-Teltplads, 
efterladende det meste af vor Bagage i en af Østlændinge- 
nes Varetegt. I smukt Vejr roede vi gjennem det snevre Sund, 
Vest om Kapitak og Takisok. Navfalik fulgte med os som 
kjendt Mand. Om Aftenen slog vi Telt paa Umanak-Fjordens 
Nordside omtrent to Mil indenfor dens Munding. Det var ikke 
vanskeligt at træffe Afgjørelse ved Valget af Teltplads; thi den 
vi tog, var den eneste, vi havde mødt paa vor Vej ind i Fjorden. 
Den 13de foretog vi en Fjeldbestigning NV. for Teltpladsen, og 
fra den c. 2000 Fod heje Ryg, som danner Nordsiden af Fjor- 
den, havde vi en mageløs Udsigt over Fjorden, dens Forgrenin- . 
ser og de imponerende vilde Fjeldpartier med Toppe paa 
6—7000 Fod, der rejse sig længere inde, gjennemskaarne af 
en Mengde Isbreer. En god Mil Vest for os og videre ind- 
efter saaes Fjorden fuldstændig spærret af Kalvis og Vinteris, 
hvilket man havde forberedt os paa ved Umanak, og vi indsaa nu 
nok, at stort længere ind i Fjorden kom vi næppe. Den lille 
Fjeldvandring mellem Teltpladsen og Observationspladsen gik 
over et meget frodigt, mod Syd vendende Terræn, allevegne 
vandet af Masser af Smaabække, der imidlertid ogsaa gjorde 
Fjeldskrænten saa glat, at den mange Steder næsten ikke var 
