130 
havde endvidere faaet Løfte om flere Ting, som senere i Løbet 
af Vinteren blev os tilbragt paa Slæde. Strax da vi kom til 
Angmagsalik, havde vi faaet en Del Lax og Bjørnekjød, men 
senere var Hyper den eneste Variation fra Sælkjød. Forst 
henad Foraaret fik vi undertiden Muslinger, Sandmuslinger, Sø- 
snegle og Rejer, Ederfugle, Maager og Narhval-Matak (Skind). 
Af Fisk fik vi kun, foruden Lax om Efteraaret og Angmagseter 
om Foraaret, en enkelt Gang en Rødfisk, som en Klapmyds 
havde bragt med til Havets Overflade. 
Vi kom i Løbet af Vinteren ikke til at lide Nød i nogen 
som helst Retning. Vore Grønlændere forvaltede rigtignok ikke 
de grønlandske Forraad godt. Det syntes som om de gjerne 
vilde se til at blive færdig med dem, thi saalænge de havde 
dem, ligesom i den gode Fangsttid da de havde Overflod af 
andet, opsparede jeg af den europæiske Proviant og gav kun 
Grønlænderne Ærter og Gryn to Gange om Ugen, medens de 
vidste, at vi vare forsynede dermed til hveranden Dag i hele 
den Tid, vi havde beregnet at være borte. De vare derfor 
misfornøjede over, at jeg nu, da de havde havt Ulejligheden 
med at slæbe Provianten derop, efter deres Mening forholdt 
dem deres retmæssige Part. Da senere de grønlandske Forraad 
slap op og der kunde gaa mange Uger, i hvilke vi ikke fik 
nogen som helst Fangst, havde vi opsparet saa megen Proviant, 
at vore Grønlændere daglig kunde faa et Maaltid Mad, bestaaende 
af Gryn, Ærter og Pemmican kogt sammen. 
Vore Grønlændere syntes, at jeg havde kjøbt urimelige 
Masser Spæk, som aldrig kunde slippe op, og ødslede derfor 
trods min Indsigelse forfærdeligt dermed. Om Foraaret vare 
alle Spækposerne opbrugte; men vi kom ikke til at lide Mangel, 
thi den af Roerskerne, der skulde passe vor Lampe, vidste altid 
at forskaffe sig noget, Ved at efterse de brugte Spækposer, 
fandtes der mange smaa Rester og endog en !/s fuld Pose, som 
man i Overfloden havde forladt, fordi den ikke var god nok. 
En 20 Minutters Gang fra vort Hus laa et Østlændinghus, 
