154 
В er Refraktionsfaktoren til c!); 
R er Jordradien til Stedets Brede og 
w er den rectificerede Bue af Længde med Radius, udtrykt i 
Sekunder. 
Da den søgte Afstand indgaar i c, er det nødvendigt først 
‘at udregne en omtrentlig Værdi af d, derefter af с og med 
denne udregne Formlen. Viser den fundne Afstand stor For- 
skjel fra den omtrentlige, hvormed c er udregnet, maa Regnin- 
gen gjentages. Paa lange Afstande og med smaa Depressions- 
vinkler maa denne Omregning af c foretages flere Gange, nemlig 
indtil Fejlen paa den Afstand, som c er udregnet med, ingen 
Indflydelse har paa Resultatet. 
I de fleste Tilfælde giver det tilstrækkelig Nøjagtighed at 
udregne Afstanden efter Formlen: 
d=h. cot (т — 2); c=h.cotm =; 
R 
hvorefter Resultatet selvfølgelig kan omregnes efter ovenstaaende 
Formel med den fundne Verdi af d. Herved forkortes Regnin- 
gen en Del. 
Ved ovennævnte Exempel er Højden af Observationspunktet 
funden saavel ved Barometer som ved terresterisk Maaling; 
Forskjellen er 22 Fod og den laveste af disse Højder er anvendt. 
Udregnes Afstanden efter ovennævnte Formel med Refraktions- 
faktor af '/ıo bliver den noget mindre end 29 qml., medens den 
med Refraktionsfaktor !/s bliver noget over 25 qml. Denne 
1) Som bekjendt angiver Gauss dennes Middelværdi til 0.0653, medens den 
paa den anden tydske Nordpolsexpedition fandtes ‘/11. Fra det oven- 
. nævnte 2300’ høje Fjeld fandt vi Refraktionen 1/5 ved at maale Vinklen 
til et Sted, hvis Afstand (35 qml.) var bekjendt. Denne Værdi er rigtig- 
nok meget forskjellig fra de ovenfor nævnte, men Scoresby har dog 
maalt den endnu større, nemlig !/a. 
Da Refraktionen til forskjellige Tider og under forskjellige Forhold 
er højst forskjellig, og det selvfølgelig ikke har været mulig at undersøge 
den ved hver Maaling, har jeg altid, naar den ikke er maalt, saavel ved 
Afstandsbestemmelser som ved Højdebestemmelser, anvendt en Refrak- 
- tionsfaktor af 1/10 (se: Eberlin: «Den terresteriske Refraktion», $. 229). 
