190 
Tingmiarmiut-Oen skilles fra Fastlandet ved det smukke, 
bugtede, snart brede, snart ganske smalle Sund Jkerasak. 
Fjeldsiderne ere, navnlig paa Fastlandet Nord for Tingmiarmiut- 
Øen, bratte. og forrevne, og flere stejle Isbreer skyde ud 
fra Indlandet; adskillige frodige Teltpladser bevoxede med 
Kvaner og Blaaber findes dog spredte langs Sundet. Ved den 
østlige Munding af Sundet ligger den høje, bratte 0, Nunarsuak, 
et fuldstændigt Hojdeplateau, hvis mørke Fjeldsider falde lod- 
ret ned i Havet undtagen mod ONO., hvor to lave Næs, 
Kingalik, skyde ud. 
Indenom den Nord for Nunarsuak liggende © Amitsuarsuk 
gaar Sundet Sarfap- Akalua, der ligesom Sundet indenom 
Tingmiarmiut- Øen er begrændset af høje, forrevne Fjelde med 
mindre, lokale Isbræer. 
Paa Fastlandet ved Arfa-Sagdliarusak skal efter Østlæn- 
dingenes Udsagn findes en Sø bag en lavere Fjeldryg; flere 
Ostlendinge fortælle, at de have seet Dyr af Størrelse som 
middelstore Selhunde krybe op paa Vinterisen i Seen, og de 
beskrive deres Udseende som fuldstendigt lignende Netsidens. 
Efter den store, langagtige og stærkt indskaarne © 
Umanak eller Griffenfelds ©, som Graah kaldte den, har hele 
Distriktet fra Nunarsuak og Nord efter til Forbjerget Kutség- 
sormiut раа 63° 7‘ N. Br. faaet sit Navn. Navnet Umanak, 
dette meget hyppigt brugte gronlandske Stednavn, tilkommer 
egentlig kun den 2200 Fod hoje, bratte Fjeldmasse, der danner 
den sydligste Del af den lange, smalle ostlige Arm af Griffen- 
felds ©. Den øvrige temmelig lave og kullede Del af Øen 
har sine egne Navne, saaledes den nordlige Del Takisok 
og den vestlige Del Kapitak. Lige ved Foden af Umanak- 
Fjeldet ligger Bopladsen, der bruges baade til Vinter- og 
Sommerplads af Umanak - Distriktets Beboere, der som Regel 
udgjør 1 a 2 større Familier. Hele det lille Archipelag: Umanak- 
Øen med de Syd for liggende Smaaøer, den høje, bratte © 
