195 
ved. deres Fodesteder. Erindrer man, hvorledes Storisen op- 
træder under Østkysten, hvordan den i den største Del af Aaret 
ligger som en Mur op af Kysten og spærrer enhver Udvej, idet 
de aldeles overvejende NO.-lige Vinde presse den, og Alt inden- 
for den, ind paa Kysten, da kan man ikke undres over, at kun 
faa Isfjelde slippe ud fra Kysten. Naar først Eftersommeren 
kommer og Storisen gaar fra Land, saa ere Isfjeldene imidlertid 
drevne saa fast paa Grund under Land, at de blive staaende 
der, indtil Afsmeltning forstyrrer deres Ligevægt, og en Kæntring 
gjør Ende paa deres Tilværelse som Isfjelde. I Løbet af faa 
Minutter forvandles de derved til de udstrakte Marker af tæt, 
skarp Smaais, der ofte milevidt, navnlig i Eftersommeren, omgive 
Østgrønlands Kyster og ere saa generende for Konebaadsfarten. 
