pP! 
tt 
> 
— 
Nord for Zkersuak, ligesom paa КипаКз Kaart; men paa den 
anden Side stemme Dagsrejsernes Lengder ikke saa godt som 
paa Kaartet af 2den Marts 1885. 
Naar Kalvisen om Foraaret kommer ud af Fjordene, brækkes 
Vinterisen op og føres med ud. Storisen fjerner sig ogsaa paa 
denne Tid fra Land. Denne kan, som omtalt, mellem søndre 
Aputitek og Næsset Nord for Kangerdlugsuatsiak atter komme til 
Land med NO.- Vinde, dog bliver den i saa Tilfælde ikke liggende, 
men fjerner sig igjen, naar, Vinden ophører. Man kan i Al- 
mindelighed berejse Strækningen Nord efter fra Angmagsalık 
tidligere end Syd efter, nemlig fra den længste Dag. Isen 
lægger i det hele taget ikke her saa store Hindringer ivejen, 
som paa Strækningen Vest og Syd for Angmagsalik, fordi Stor- 
isen ikke saa ofte kommer til Land, og naar den kommer ind, 
gaar den derefter strax ud igjen. Tillige er der paa hele den 
nordlige Strekning ikke saa megen Kalvissom paa den sydligere. 
Det kan saaledes anføres, at nogle Hedninger rejste for en halv 
Snes Aar siden fra Angmagsalik i Begyndelsen af Sommeren, 
efterat Solen havde været paa sit højeste. Da de kom til den 
nordligste Del af Kralznek, forbleve de der for at fange Маг- 
hvaler ved Nualik og Aputitek; men endnu samme Sommer 
rejste de tilbage for at overvintre ved Angmagsalık. 
Kysten er meget indskaaren af store Fjorde, og mange 
store Øer ligge udenfor, saa at man paa hele Strækningen kan 
ro indenom Øer undtagen mellem Næsset ved Tugtilik og Øen 
Nanertalik, der ligge hver paa sin Side af Isfjorden Zkersuak. 
Denne er ikke nær saa farlig som Isfjorden af samme Navn, 
der ligger Øst for Dannebrogs ©. 
Paa Strækningen indtil Kralinek ere Fjeldene ligesaa hoje 
og takkede som i Angmagsalik-Egnen, men Indlandsisen træder 
Nord for Kangerdlugsuatsiak nærmere ud til Kysten og ud- 
