239 
hosstaaende Profil (Fig. 21). Syenitfjeldene udmærke sig ved 
lodrette Sider, mærkeligt spidse Toppe og en utrolig stærk 
Forvitring. Ved Kekertatsiak, Vest for Aluk, er Bjergarten graa, 
Kekertatsiak. Aluk. 
Fig. 21. 
stribet Granit, der falder ind under Syeniten. Bjergarten 
op over Kysten synes nu overalt at være stribet 
Granit og Gnejs. I Kangerujuk har man en stærkt foldet og 
macereret Gnejs, og i Øerne ved Mundingen af Lindenows Fjord 
er Bjergarten hornblenderig Gnejs. Paa Dronning Louises 
Ø saaes ved Stranden følgende Profil i Gnejsen (Fig. 22). 
Fig. 22. Profil fra Dronning Louises Ø, 80 Fod langt. 
Naar man følger Nordkysten af Lindenows Fjord indover, 
har man yderst ude Granit, ved Pamiagdluk (60° 28‘) en meget 
forkrøllet Gnejs, hvorefter der igjen kommer et Parti Granit, 
og over denne Gnejsbreccie. Saaledes vexle de tre Bjergarter 
hele Vejen indover, indtil Øst for Tiningnertok i den vestligste 
Del af Fjorden, hvor Gnejsen falder NV. ind under Syenit. Den 
sidste danner her Toppe, der ere mere end 7000 Fod høje. 
Fra Tiningnertok Vest over synes Bjergarten udelukkende at 
være Syenit. Ligesom der ikke kan være Tvivl om, at dette 
Syenit-Felt paa Grund af Bjergartens Struktur og Grændseforhold 
