240 
staar i Forbindelse med Aluk-Feltet, idet Grendsen mellem 
Syenit og Gnejs gaar i sydostlig Retning, saa kan det ogsaa 
være muligt, at det er det samme Felt, som strækker sig over 
til Frederiksdal og Julianehaab. 
I den søndre Del af Østkysten træffes nu Syenit kun et 
Par Steder til og kun i smaa Kupper, nemlig i en lille Halvø 
under Cap Walløe og paa Halvøen Zlulianguit (60° 35‘) i Kanger- 
dluarak; men ellers har man kun den samme ensformige Vexel 
mellem Gnejs og Granit med mellemliggende Gnejsbreccie. At 
angive Strøg og Fald for Gnejsen er meget vanskeligt og har 
i denne. Del af Grønland liden eller ingen Betydning. For det 
Første er Gnejsen saa krøllet og forskudt, at Faldet og Strøget 
meget hurtigt varierer. Dernæst er det i Grønland paa Grund 
af den store Misvisning og ringe Horizontalintensitet vanskeligt 
med et almindeligt geologisk Kompas at angive Retningen nøjere 
end paa en Streg. Som en Prøve paa, hvorledes Gnejsstykkerne 
kunne være mishandlede i Gnejsbreccien, kan hosstaaende 
Skitse (Fig. 23) tjene. 
ERE i 
a C 
ЕЙ 
Fig. 23. Parti af Gnejsbreecien midt imellem Kangerdluarak og Nagtoralik, 
25 Fod langt. а er Granit, 6 Gneis. 
En Afvexling haves i de brune Diabasgange, som 
forekomme i stor Mængde i den søndre Del af Grønland. 
Deres Strøg er i Reglen parallelt med Fjordenes Retning, 
saa at man kan forfølge den samme Gang langs Kysten hele 
Fjorden indover. Der gives ogsaa et Par andre Systemer af 
Gange, som krydse hines Retning og angive Retningen af de 
