vo 
or 
nw 
Bjergarten i det sydlige Granitparti (Granatgraniten), 
til hvilken Bjergarten i den sydlige Rand af Gnejsbeltet danner 
en jævn Overgang, bestaar af en som oftest noget grovkornet, 
stribet og granatrig Granit. 
Paa Kaartet ere Granitpartierne Nord og Syd for Gnejs- 
bæltet aflagte med ens Signatur, skjøndt de ere indbyrdes 
ligesaa forskjellige, som hvert af dem er forskjelligt fra Gnejs- 
bæltet, og ligeledes er den nedenfor nævnte Gruppe af Bjerg- 
arter betegnede paa Kaartet som Syenit efter dens mest 
karakteristiske Bjergart. 
I Modsætning til de ovennævnte Bjergarter, der, som sagt, 
gaa jævnt over i hinanden, og som, naar hensees til gjensidige 
Begrændsnings- og Lejringsforhold, udgjøre et udeleligt Hele, 
findes der paa adskillige Steder Bjergarter (Granit, 
Hornblendegranit og Syenit), der vel i alt væsentligt bestaa af 
de samme Bestanddele som de ovennævnte, men som dog paa 
Grund af deres Forekomst som godt begrændsede Partier 
indenfor de andre Bjergarter, synes at have Krav paa at om- 
tales for sig selv. Hvor de nemlig mødes med de andre Bjerg- 
arter, fra hvilke de adskille sig ved deres som Regel grovere 
Korn, deres ringe Kvartsholdighed og deres større 
Rigdom paa Glimmer og Hornblende’), er Grænsen 
overordentlig kjendelig. Flere Steder indeholde de grovkornede 
Bjergarter endvidere Brudstykker af den omliggende 
Gnejs eller Granit. Saaledes indeholder 
1) Syeniten omkring Aluk en Mængde Brudstykker af Granat- 
graniten ifølge Sylows lagttagelse. Blaa Kvartsstrenge, 
der gjennemsætte Granatgraniten paa Kekertatsiak Vest for 
Aluk, findes ogsaa i Indlagene. 
1) Hist og her er der i de grovkornede Bjergarter fundet Orthit, Magnet- 
jern, Titanit og paa enkelte Steder Yttrotitanit. 
