253 
2) Syeniten paa Kangek, Ost for Nanortalik, indeholder enkelte 
store Gnejsbrudstykker. 
3) Graniten ved /sua paa Tugtutuarsuk og Kanajormiut-Oerne 
kaldes af Giesecke!) regenereret Granit, fordi den inde- 
holder mange smaa Gnejsbrudstykker. 
Paa enkelte Steder udbrede de grovkornede Bjergarter sig 
dekkeformigt over deres Omgivelser. Alle disse Forhold gjøre 
det sandsynligt, at de som Regel grovkornede Graniter, Horn- 
blendegraniter og Syeniter ere eruptive Masser, der have trængt 
sig op igjennem de almindelig udbredte Granit- og Gnejsbjergarter 
og paa sine Steder bredt sig ud over dem (Fig. 31). 
Rød Syenit og Hornblendegranit 
Hvid granatførende Granit Rod Syenit og Hornblendegranit 
Fig. 31. Nordsiden af Kipisako. 
Omtrent i Midten af Lindenows Fjord hæver der sig plud- 
selig 7300 Fod høje Fjelde. De ere de højeste, der kjendes i 
dansk Østgrønland og rage c. 4000 Fod op over deres Om- 
givelser. Disse bestaa af Gnejs, de hoje Fjelde derimod af 
Syenit, der synes at vere brudt op igjennem Gnejsen og i Ud- 
kanten af sit Omraade at have bredt sig ud over denne, saaledes 
at Syenitmassen fremtreder som en «Paddehat», der er skudt 
saa meget op, at «Stokken» endnu er skjult i Jorden, medens 
«Hatten» dels hviler paa Stokken, dels paa Jordoverfladen. 
Granitgange, dels svermende, dels regelmæssige, 
gjennemsette alle i det foregaaende omtalte Bjergarter, men 
forekomme hyppigere i enkelte Strøg end i andre. De kunne 
1) Mineralogisk Rejse, S. 25. 
