254 
være indtil 150 Fod brede og ere enkelte Steder saa talrige og 
mægtige, at de i store Fjelde udgjere indtil ”/10 af Fjeldenes 
Masse"). I Gangene findes ofte skarptkantede Brudstykker af 
Sidestenen, ligesom Gangene ofte sende Aarer ud til Siden, og 
disse Aarer fortsættes undertiden paa Nanortalik af en Række 
fritliggende Feldspathøjne (Fig. 32). 
ААА 
N WN SS 
SN 
N 
II 
N 
ам“ 
АА 
Gnejs Granit Gnejs 
Fig. 32. 
I det nordlige Granitparti og i den nordligste Del af Gnejs- 
bæltet føre Gangene meget ofte Orthit, hvilket Mineral ogsaa 
undertiden findes i Gange, der gjennemsætte de grovkornede 
Granit-, Hornblendegranit- og Syenit- Partier. Sammen med 
Orthit findes ofte Titanit og Magnetjernsten. I den sydligste 
Del af Gnejsbæltet er der aldrig fundet Orthit i Gangene, men 
derimod næsten allevegne Granat, hvortil der paa enkelte Steder 
baade paa Østkysten ved Nanusek (Nenese) og paa Dronning 
Louises ©, og paa Vestkysten ved Nanortalik slutter sig Anda- 
lusit og Turmalin, samt paa det sidstnævnte Sted og paa Øst- 
kysten lidt Syd for Cap Walløe tillige Arsenkis. Disse 4 sidste 
Mineralier turde derfor udgjere et af de fra Norge saa bekjendte 
«Mineralselskaber» paa Granitgange. 
I det Hele er der i Granitgange fundet folgende Mine- 
ralier: Granat, Andalusit, Arsenkis, Turmalin, Orthit, Titanit, 
1) Jfr. Tegningen: «den golde Dal» ved Kughasik paa Sermersok i Rinks 
Grønland Il., $.357. Den mørke Bund i de der afbildede Klippevægge 
paa flere Tusind Fods Højde er Gnejs, de lysere Striber ere hvide Granit- 
gange. Jfr. Naturh. Tillæg til samme Værk, S. 138. 
