255 
Yttrotitanit, Magnetjernsten, Beryl, Zirkon og Polymignyt (ved 
Karra akungnat)'), foruden nogle faa og meget smaa Krystaller, 
der endnu ikke ere bestemte. 
I det nordlige Granitparti findes enkelte Steder regelmæssige, 
indtil 1 Fod brede Gange af Dioritskifer, der er yngre end 
Granitgangene. 
De mægtigste Gange ere Diabas- og Dioritgangene. 
De ere næsten altid meget regelmæssige og den betydeligste af 
dem (ved Zingmiarmiut) ег с. 500 Fod bred og er forfulgt paa 
en Strækning af 4 Mil. Diabas- og Dioritgangene indeholde 
ofte Brudstykker af Granit eller Gnejs. De synes at være 
hyppigere i de almindelig udbredte Granit- og Gnejsbjergarter 
end i de andre Bjergarter, men de gjennembryde dog ogsaa 
paa flere Steder disse, ligesom de, hvor de modes med Granit- 
gangene, oversk&re dem. 
Vegsten angives at forekomme flere Steder i den her- 
omhandlede Del af Grønland, nemlig paa en lille © i Nærheden 
af Umanarsuk, paa Uvdlorsiutit, ved Torsukatak, ved Tuapait, 
paa Nanortalik, ved Sakarmiut, Kingua i Unartok- Fjorden og 
Nepisat i Agdluitsok. De fleste af disse. Vægstens Forekomster 
ere dog meget ubetydelige, saaledes den paa Nanortalik, hvor 
der vel pletvis findes nogle bløde Skiferlag, men paa ingen 
Maade noget, der fortjener Navn af eller benyttes som Vægsten. 
Et Sted i Tingmiarmiut-Fjorden hedder Uvkusigsak, der betyder 
1) Angivelsen i Petermanns Mittheilungen 1885, S. 58, at jeg skulde have 
fundet broget Kobbermalm, Euxenit og Spinel, beror paa en forhastet 
Rapport fra mig, skreven inden jeg endnu havde udpakket og gjennem- 
gaaet mine i Sommeren 1884 indsamlede Mineralier. 
