259 
с. 61° N. Br. et sammenhængende Dække af Indlandsis, der dog 
lengst mod Nord trekker sig tilbage i Landet bagved et storre 
Fjeldparti. Dette Dække hæver sig indefter, til det taber sig 
for Øjet, og der sees intet sammenhængende Land bagved det. 
Landisen har tidligere havt en større Udbredelse og Meg- 
tighed, end den nu har, men det synes, som om Forskjellen 
mellem den fordums og den nuværende Isbedekning har været 
mindre for Ostkystens Vedkommende Syd for 63° 15‘ N. Br. end 
for den tilsvarende Del af Vestkysten!).  Fjordene ere for de 
flestes Vedkommende yngre end Diabas- og Dioritgangene, thi 
disse overskeres af Fjordene *). 
Hvorledes Overfladen er bleven saa uregelmæssig og indskaa- 
ren, som den er, ег et indviklet Spørgsmaal. Hvis de $. 252—53 
nevnte Bjergarter virkelig ere, som jeg mener, Eruptiver, der 
ere brudte op igjennem de omliggende Bjergarter og paa sine 
Steder have bredt sig som Dekke udover disse, saa ligger deri 
Forklaringen til en Del af Overfladens Lregelmessigheder. I saa 
Henseende ere tvende af Landskabsfotografierne meget talende. 
Det forste gjengiver Landskabet omkring Cap Tordenskjold 
(Tav. X), der er kullet og afrundet og berer umiskjendelige Spor 
af, at Indlandsisen tidligere er gaaet udover det. ‚Gap Torden- 
skjold, der springer tydelig frem i Landskabet, bestaar af en 
anden («yngre») Bjergart end den, der omgiver Forbjerget, og 
har saaledes veret til i Anleg eller maaske endog mere frem- 
tredende for Istiden. 
Det andet Billede gjengiver Landskabet fra Nordsiden af 
Kangerdluluk (Tav. IX). Mod Nord sees hoje, takkede Fjelde, 
hvis Toppe naae en Højde af 4—5000 Fod, og som ere stærkt 
behængte med lokale Breer, men aldrig have været dækkede af 
et sammenhengende Isdekke. Mod Sydvest er Landet lavere 
og i det Hele og Store kullet og afrundet; der har Indlands- 
1) For Vestkystens Vedkommende mellem 62° 15° og 63° 15‘ N. Br., se 
Kornerup i «Meddelelser om Grønland» I, $. 109—13 og 137—38. 
2) Jfr. Laube: Geol. Beobachtungen, S. 55, 81. 
ita 
