264 
lendere, med hvem Dalager 1752 talte, fremsatte") (rimelig- 
vis paavirkede af Dalager) samme Mening om Osterbygdens 
Skæbne, og siden er den gaaet igjen i mere eller mindre be- 
stemt Form den ene Gang efter den anden”). Nu da vi vide, 
at Sagaernes Beretninger om Østerbygden ikke angaa Østkysten, 
behøve vi imidlertid ikke at ty til Paastanden om Isens Til- 
tagen for at forstaa Grunden til, at der saa godt som ingen 
Nordboruiner findes påa denne Kyst. Den har jo aldrig havt 
nogen Bygd; dens sydlige Del egnede sig rimeligvis for 
8—900 Aar siden lige saa lidt, som den gjør det nu, til Be- 
boelse for Folk, der for en stor Del levede af Kvægavl. 
Hvad derimod den sydligste Del af Vestkysten angaar, saa 
hørte den til Østerbygden, og det er derfor i denne Sammen- 
hæng værdt at betone, at Sagaernes Oplysninger om Øster- 
bygdens Beskaffenhed i det Hele og Store stemme overens med 
Forholdene i Julianehaabs Distrikt den Dag idag.%) 
IV, Storisens Transport af Ler, Grus og Sten. 
Storisen — eller den Drivisstrøm, der løber ned langs 
Grønlands Østkyst, drejer rundt om Cap Farvel og derpaa 
spreder sine Ismasser ud over Davis - Strædet, hvorfra en Del 
af dem rimeligvis drive sydefter, inden de opløses, — er den 
største Drivisstrøm,. der kjendes. Hovedmassen af dens Is er 
Havis, dannet i Polarhavet. Til den slutter der sig paa Vejen 
= 
— 
Beretning af Dalager i det ledreborgske Bibliothek (Haandskriftsamlin- 
gen 410 Nr. 336). 
Saaledes for Exempel hos Poul Egede (i Pontoppidans: Om 
Verdens Nyhed [1757], S. 159—60) og hos Fabricius (i Samleren I 
[1787], S. 201 —2). 
Jfr. Eggers i Samleren VI (1793) og Rink i Grønland II, S.88—98. 
Allerede i Skrifter af det kjøbenhavnske Selskab, VII] Bd. (1760), $. 304—7, 
traadte Schöning op mod den almindelige Forestilling om Landisens 
stærke Tiltagen i .Grønland, idet han henviste til Kongespejlets senere af 
Eggers, Rink, Steenstrup (Meddel. om Grenl. IV, S.71) og Flere 
benyttede Udtalelser. 
> 
